РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/20271/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Автобази Управління справами Апарату Верховної ради України

до публічного акціонерного товариства «Київенерго»

за участю третьої особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Київської міської державної адміністрації

про стягнення 131 764,91 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача Цукренко О.О. (за довіренстю)

від відповідача Халимон С.В. (за довіреністю)

від третьої особи Ваховська І.Б. (за довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Автобаза Управління справами Апарату Верховної ради України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») матеріальних збитків у розмірі 131 764,91 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок прориву труби тепломережі, яка знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго», позивачу завдано матеріальних збитків у розмірі 131 764,91 грн., з яких:

- 117 295,02 грн. - кошти, які необхідні для відновлення пошкоджених чотирьох автомобілів (Opel Omegа 2.2.і д.н.з. НОМЕР_1, Opel Omegа 2.2.і д.н.з. НОМЕР_2, Toyota Camry 2.4.; д.н.з. НОМЕР_3, Toyota Camry 3.0і V6, д.н.з. НОМЕР_4);

- 6 377,88 грн. - кошти, які витрачені позивачем на відновлення пошкодженого (побитого) скла критої будівлі гаражу;

- 8 092,00 грн. - кошти, витрачені позивачем на проведення визначення вартості матеріальних збитків суб'єктом оціночної діяльності ПП «Габ'яно».

Позивач наголошує, що обов'язок відповідача з відшкодування матеріального збитку наявний у відповідача на підставі угоди від 27.09.2001 щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва, на підставі якої відповідачу передано в управління з подальшою експлуатацією майно комунальної власності територіальної громади міста Києва та об'єктів незавершеного будівництва, зокрема, теплові мережі, прорив якої став причиною пошкодження майна автобази. Нормативно в обгрунтування позову сторона посилається на ст.ст. 1166, 1187, 1192 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/20271/17 та призначено справу до розгляду на 07.12.2017.

04.12.2017 від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти заявленого позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування заперечень на позов посилався на те, що згідно з п. 1.1 угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Київською міською державною адміністрацією в редакції додаткової угоди від 30.04.2007, енергопостачальник прийняв майно, наведене у додатках до Угоди, у володіння та користування з обмеженням правомочності розпорядження щодо майна за згодою власника. Відповідно до 4.2 Угоди при передачі КМДА енергопостачальнику майна право власності на таке майно від територіальної громади м. Києва до енергопостачальника не переходить. Крім того, згідно з п. 2.1.4 Угоди в редакції додаткової угоди від 30.04.2007 енергопостачальник не відповідає за погіршення майна, якщо це сталося внаслідок його нормального зношення. Також, відповідач вказував, що в його діях відсутній склад цивільного правопорушення, а саме: відсутня неправомірна поведінка особи, відсутня шкода, спричинена внаслідок його дій, відсутній причинний зв'язок, а також відсутня його вина у завданні шкоди, що виключає обумовлені ст. 1166 Цивільного кодексу України підстави для відшкодування матеріального збитку позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2017 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Київську міську державну адміністрацію, розгляд справи відкладено на 19.12.2017.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, згідно з п. 9 ч. 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що загальними справами є справи, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши категорію цього спору та його складність, а також врахувавши думку представників сторін щодо форми господарського судочинства, суд дійшов висновку про те, що справа № 910/20271/17 підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження, про що 19.12.2017 винесено ухвалу про здійснення розгляду справи в порядку загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 18.01.2018.

19.12.2017 від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення по справі та документи по справі. У додаткових поясненнях позивач в додаткове обгрунтування матеріального збитку посилався на те, що відновлення трьох пошкоджених автомобілів, які належать позивачу, а саме: повне відновлення автомобілів НОМЕР_5, НОМЕР_6 та часткове відновлення автомобіля НОМЕР_7 відбулося за рахунок державних коштів, які були витрачені автобазою на придбання запчастин та необхідних деталей для вказаних автомобілів, а також на оплату праці працівників автобази, які були задіяні у їх відновленні, і позивачем подано докази в підтвердження понесених витрат. Щодо автомобіля НОМЕР_8, який не повністю відновлений, то вартість відновлення вказаного автомобіля визначена у Звіті № 0173 від 06.04.2017, який виконаний на замовлення позивача суб'єктом оціночної діяльності ПП «Габ'яно», і після відшкодування відповідачем вартості матеріального збитку, вказані кошти будуть спрямовані на ремонт зазначеного транспортного засобу.

05.01.2018 від позивача через відділ діловодства суду надійшли додаткові документи по справі.

11.01.2018 від відповідача через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти заявленого позову заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві, поданому 04.12.2017. Додатково в обгрунтування заперечень на позов відповідач посилався на те, що Журналом цехового обліку технологічних порушень Району теплових мереж «Печерськ» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» зафіксовано, що 16.03.2017 близько 16:30 виникло пошкодження зворотного трубопроводу теплової мережі діаметром 250 мм, що пролягає від теплової камери № 807/11 до теплової камери № 807/12, з витоком під тиском теплоносія на поверхню. Причиною пошкодження трубопроводу є корозійне потоншення стінки трубопроводу за рахунок корозійного зношення внаслідок потрапляння поверхневих вод на трубопровід. Таким чином, відповідач наголошує, що пошкодження трубопроводу утворилося через природне старіння трубопроводу в умовах тривалої експлуатації від процесів, що не залежать від волі організації, що обслуговує теплову мережу і за яке відповідач, згідно з положеннями п. 2.1.4 Угоди, не відповідає, а тому підстави для цивільної відповідальності відповідача згідно з ст. 1166 Цивільного кодексу України відсутні. Додатково відповідач вказував на відсутність належних та допустимих доказів документального обгрунтування заявленого до стягнення розміру матеріального збитку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 підготовче засідання відкладено на 15.02.2018.

12.02.2018 від Київської міської державної адміністрації через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення по суті спору, в яких третя особа вказувала на наявність угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва між публічним акціонерним товариством «Київенерго» та Київською міською державною адміністрацією в редакції додаткової угоди від 30.04.2007.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи по суті ухвалено розпочати в загальному позовному провадженні та призначено судове засідання на 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити з підстав, наведених у позові та додаткових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.03.2018 проти заявлених вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на викладені у відзивах та додаткових поясненнях підстави.

Представник третьої особи в судовому засіданні 06.03.2018 надав пояснення по суті спору.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як зазначав позивач у позові, Автобаза Управління справами Апарату Верховної Ради України належить до сфери управління Апарату Верховної Ради України належить до сфери управління Апарату Верховної ради України. Основним завданням Автобази є забезпечення автотранспортом Верховної Ради України, її апарату, народних депутатів України, комітетів, депутатських фракцій та груп, а також парламентських делегацій, що прибувають із-за кордону на запрошення Верховної Ради України з офіційними та робочими візитами.

Також, позивач вказував, що 16.03.2017 о 16 год. 30 хв. на території Автобази за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 24, відбувся аварійний прорив труби тепломережі, яка знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго». Через стрімкий витік гарячої води з труби тепломережі було пошкоджено асфальтоване покриття, шматки якого були розкидані разом з камінцями по території Автобази, на якій знаходиться автотранспорт. Частина розкиданого асфальтованого покриття з камінням влучила у вікна будівлі закритої стоянки, яка частково засклена склом, у зв'язку з чим пошкоджено (побито) 14 шт. вікон (розмір 1 вікна 1,10мх 0,70 м), загальною площею 10,819 кв.м. Також, під час аварійного прориву труби тепломережі зазнали значних механічних пошкоджень 4 легкові автомобілі: НОМЕР_5, НОМЕР_8, НОМЕР_6 та Toyota Camry 3.0і V6 д.н.з.НОМЕР_4, які перебувають на обліку позивача та під час аварії знаходились на відкритій стоянці перед будівлею гаражу.

03.04.2017 комісією у складі головного інженера позивача ОСОБА_5, представника ПАТ «Київенерго» Халимон С.В., оцінювача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було проведено огляд автомобілів НОМЕР_5, НОМЕР_8, НОМЕР_6 та Toyota Camry 3.0і V6 д.н.з.НОМЕР_4 та складено протоколи огляду зазначених транспортних засобів.

У свою чергу, позивачем до матеріалів позову додано копії Звітів про оцінку майна, складені на замовлення позивача за договорами № 0173 від 22.03.2017 та № 0187 від 25.04.2017 суб'єктом оціночної діяльності ПП «Габ'яно» (сертифікат № 479/15 від 08.06.2015, виданий Фондом державного майна України) (далі - Звіти):

- звіт про оцінку майна № 0187: об'єкт оцінки: визначення розміру збитку пошкодженого (розбитого) скла вікон в кількості 14 од. будівлі закритої стоянки автомобілів Автобази, яка знаходиться в м.Києві по вул. Євгена Коновальця, буд. № 24, згідно з яким ринкова вартість розміру матеріального збитку об'єкта оцінки станом на 25.04.2017 становить 10 100,00 грн. (без урахування ПДВ);

- звіт № 0173 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Opel Omegа 2.2.і д.н.з. НОМЕР_1, заводський номер НОМЕР_9, чорного кольору, 2002 року випуску, що належить на праві приватної власності Автобазі управління справами апарату Верховної Ради України, згідно з яким ринкова вартість розміру матеріального збитку об'єкта оцінки станом на 03.04.2017 становить 37 164,82 грн. (без урахування ПДВ);

- звіт № 0173 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Opel Omegа 2.2.і д.н.з. НОМЕР_2, заводський номер НОМЕР_10, чорного кольору, 2002 року випуску, що належить на праві приватної власності Автобазі управління справами апарату Верховної Ради України, згідно з яким ринкова вартість розміру матеріального збитку об'єкта оцінки станом на 03.04.2017 становить 18 084,52 грн. (без урахування ПДВ);

- звіт № 0173 визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу Toyota Camry 2.4.і д.н.з. НОМЕР_3, заводський номер НОМЕР_11, чорного кольору, 2010 року випуску, що належить на праві приватної власності Автобазі управління справами апарату Верховної Ради України, згідно якого ринкова вартість розміру матеріального збитку об'єкта оцінки станом на 03.04.2017 становить 53 857,24 грн. (без урахування ПДВ);

- звіт № 0173 визначення вартості матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу Toyota Camry 3.0і V6 д.н.з.НОМЕР_4, заводський номер № НОМЕР_12, чорного кольору, 2003 року випуску, що належить на праві приватної власності Автобази управління справами апарату Верховної Ради України, згідно з яким ринкова вартість розміру матеріального збитку об'єкта оцінки станом на 03.04.2017 становить 20 976,37 грн. (без урахування ПДВ).

Відповідно до актів приймання наданих послуг з визначення розміру збитків від 21.04.2017 та від 22.05.2017, які складені між позивачем та ПП «Габ'яно» в підтвердження виконання умов договорів № 0173 від 22.03.2017 та № 0187 від 25.04.2017, вартість послуг оцінювача зі складання звітів про оцінку майна узгоджена сторонами в розмірі 8 092,00 грн.

Позивач у позові вказує, що ним визначено вартість відповідного відновлення пошкоджених об'єктів, а саме:

- повністю відновлено автомобіль НОМЕР_5: сума, витрачена на відновлення автомобіля, становить 38 837,02 грн., виконані роботи по ремонту: заміна скла та тонування скла плівкою на суму 9 620,00 грн., фарбування крила 4 од. - на суму 2 940,00 грн., фарбування бампера 2 од. - на суму 2 520,00 грн., фарбування кришки багажника - на суму 1 050,00 грн., фарбування капоту - на суму 1 575,00 грн., фарбування дверей 4 од. - на суму 3 780,00 грн., фарбування даху - на суму 2 625,00 грн., а на підтвердження факту відновлення автомобіля надано наряд-замовлення № 223 від 10.05.2017, акт виконаних робіт № 265 від 22.06.2017, лімітна карта № 021282 на відпуск зі складу запчастин і матеріалів на виробничі потреби автобази за червень 2017 року, лімітна карта № 021283 на відпуск зі складу запчастин і матеріалів на виробничі потреби автобази за травень 2017 року та доповідною начальника майстерні позивача ОСОБА_8 про потребу лакофарбових та витратних матеріалів на ремонт від 10.05.2017;

- повністю відновлено автомобіль НОМЕР_6, сума, витрачена на відновлення автомобіля становить 47 096,39 грн., виконані роботи по ремонту: замінено переднє скло на суму 5800,00 грн., замінено заднє скло на суму 7000,00 грн., тонування заднього скла - на суму 850,00 грн., фарбування крила 4 од. - на суму 3 080,00 грн., фарбування бампера 2од. - на суму 2 640,00 грн., фарбування кришки багажника на суму 1 100,00 грн., фарбування капоту на суму - 1 650,00 грн., фарбування дверей 4 од. - на суму 3 960,00 грн., фарбування даху на суму - 2 750,00 грн., а підтвердженням необхідності проведення відновлення автомобіля надано наряд-замовлення № 201 від 19.04.2017, акт позивача № 754 від 16.03.2017 про пошкодження автомобіля, доповідна про потребу лакофарбових та витратних матеріалів від 24.04.2017, лімітна карта № 021406 на відпуск зі складу запчастин та матеріалів на виробничі потреби за липень 2017, лімітні картки № 021115 та № 021116 на відпуск зі складу запчастин і матеріалів на виробничі потреби позивача за квітень 2017 року, лімітна картка № 021289 на відпуск зі складу запчастин і матеріалів на виробничі потреби позивача за червень 2017 року та акти виконаних робіт № 266 від 22.06.2017;

- частково відновлено автомобіль НОМЕР_7, а саме: на підставі наряду - замовлення № 315 від 04.06.2017 на відкриття послуг з аварійного ремонту автомобіля здійснено заміну лобового скла на суму 4 745,99 грн., а також проведення ремонту та необхідність придбання запасних частин та матеріалів підтверджено лімітними картками № 021351 та № 021403 на відпуск зі складу запчастин і матеріалів на виробничі потреби позивача за липень 2017 року; сума, яка підлягає стягненню з відповідача, за розрахунками позивача, складає 13 277,10 грн. (4 745,99 грн. + 8 531,11 грн. (що є різницею від суми матеріального збитку 20 976,37 грн., визначеного у Звіті, - 12 445,26 грн. вартості заміни лобового скла згідно Звіту);

- не відновленим залишається автомобіль НОМЕР_8, вартість відновлення якого складає 18 084,52 грн.,яка визначена у відповідному Звіті;

- для відновлення пошкодженого (розбитого) скла вікон в кількості 14 од. будівлі закритої стоянки автомобілів Автобази, яка знаходиться в м. Києві по вул. Євгена Коновальця, буд. № 24, придбано скла на суму 2 877,90 грн., що підтверджується договором купівлі - продажу № 0200 від 15.05.2017 та видатковою накладною № РН-0014179; крім того, для відновлення вікон в кількості 14 од. були задіяні працівники позивача, вартість оплати праці яких склала 3 439,98 грн., а також придбано фарбу на суму 60,00 грн., а загалом на відновлення вікон позивачем витрачено 6 377,88 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 15-2/28-358 від 19.07.2017, в якій просив відшкодувати матеріальну шкоду загалом в розмірі 148 282,95 грн.

Відповідач листом від 21.08.2017 № 92/ДПЗ/08-21-17 надав відповідь, якою відмовив у відшкодуванні збитків, посилаючись на відсутність доказів на підтвердження понесення таких.

Таким чином, позивач вказує, що внаслідок прориву труби тепломережі, яка знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго», позивачу завдано матеріальних збитків в розмірі 131 764,91 грн., з яких:

- 117 295,02 грн. - кошти, які необхідні для відновлення пошкоджених чотирьох автомобілів НОМЕР_5, НОМЕР_8, НОМЕР_6 та Toyota Camry 3.0і V6 д.н.з.НОМЕР_4;

- 6 377,88 грн. - кошти, які витрачені позивачем на відновлення пошкодженого (побитого) скла критої будівлі гаражу;

- 8 092,00 грн. - кошти, витрачені позивачем на проведення визначення вартості матеріальних збитків суб'єктом оціночної діяльності ПП «Габ'яно».

В обґрунтування наявності у відповідача обов'язку відшкодувати заявлений до стягнення розмір матеріального збитку, позивач посилається на те, що відповідний обов'язок у відповідача виник внаслідок укладення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001.

Відповідачем до матеріалів справи додано копію Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001 (далі - Угода), додаткову угоду від 30.04.2007, дослідивши які суд встановив наступне.

На підставі рішень Київради від 21.12.2000 № 128/1105, № 129/1106, № 131/1108 Київська міська державна адміністрація, з однієї сторони, та АЕК «Київенерго» (правонаступником якої є ПАТ «Київенерго»), як енергопостачальником, дійшли згоди, про укладення даної Угоди про наступне: предметом Угоди є передання майна комунальної власності територіальної громади м. Києва згідно з додатком № 1 , та об'єктів незавершеного будівництва, згідно з додатком № 2, в управління енергопостачальнику та подальша експлуатація майна, зазначеного в додатках № 1-3.

Пунктом 2.1.4 Угоди енергопостачальник прийняв на себе зобов'язання здійснити ефективні дії щодо експлуатації, відновлення, збереження, поліпшення та приросту майна, завершення будівництва об'єктів незавершеного будівництва в терміни, визначені проектно-кошторисною документацією за рахунок доходу, отриманого від управління майном, на суму, яка визначається відповідно до розрахунків на кожний наступний календарний рік, здійснених спільно з управлінням цінової політики та коштів, які утворюються внаслідок звільнення енергопотсачальника від сплати за користування майном, коштів, вивільнених внаслідок надання пільги по платі за землю, а також коштів, отриманих від оренди майна.

Відповідно до пункту 2.1.7 Угоди, енергопостачальник прийняв на себе зобов'язання нести повну відповідальність за збереження, експлуатацію, реконструкцію та ремонт майна.

Згідно з пунктом 2.1.8 Угоди, енергопостачальник прийняв на себе зобов'язання відповідно до чинного законодавства відшкодувати за рахунок власних коштів збитки, якщо майну заподіяна шкода з вини енергопостачальника.

30.04.2007 Київська міська державна адміністрація, з однієї сторони, та АЕК «Київенерго» (правонаступником якої є ПАТ «Київенерго»), як енергопостачальник, уклали Додаткову угоду про внесення змін і доповнень до Угоди, якою:

- пункт 1.1 викладено в наступній редакції: за цією Угодою з метою реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва, вирішення питань підвищення надійності енергопостачання споживачів м. Києва тощо, Київська міська державна адміністрація передає енергопостачальнику, а енергопостачальник приймає майно, що відноситься до комунальної власності територіальної громади міста Києва, перелік якого наведено у додатку № 1, додатку № 2 та додатку № 3 до цієї Угоди у володіння та користування з обмеженням правомочності розпорядження щодо майна за згодою власника, відповідно до умов цієї угоди та вимог діючого законодавства. Майно, що є предметом цієї угоди, обліковується на балансі енергопостачальника;

- пункт 2.1.4 щодо зобов'язань енергопостачальника викладено в наступній редакції: здійснювати ефективні дії щодо експлуатації, відновлення та збереження майна, завершення будівництва об'єктів незавершеного будівництва в терміни, визначені проектно-кошторисною документацією. Розмір грошових коштів, необхідних для здійснення вищезазначених дій, визначається відповідно до розрахунків на кожний наступний календарний рік, що проводяться спільно з адміністрацією. Енергопостачальник не відповідає за погіршення майна, якщо це сталося внаслідок його нормального зношення, згідно вимог чинного законодавства України;

- пункт 4.2 викладено в наступній редакції: при передачі адміністрацією енергопостачальнику майна відповідно до п. 1.1 цієї Угоди право власності на таке майно від територіальної громади м.Києва до енергопостачальника не переходить.

Відповідно до Переліку основних засобів комунальної власності територіальної громади м.Києва, які перебувають у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до Угоди, у рядку № 6795 теплова мережа з інвентарним номером 79002252 магістрального трубопроводу № 8 від Теплоелектроцентралі № 5 між тепловими камерами № 807/3 та № 807/13 (гаражі ЦК КПУ Щорса) була передана Київською міською державною адміністрацією ПАТ «Київенерго».

Згідно з витягом з Журналу цехового обліку технологічних порушень району теплових мереж «Печерськ» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» комісією у складі: начальника РТМ «Печерськ» Охріменка О.Д., головного інженера РТМ «Печерськ» Світельського К.В., старшого майстра виробничої дільниці № 2 РТМ «Печерськ» Пляшкова О.П. зафіксовано, що 16.03.2017 близько 16:30 виникло пошкодження зворотного трубопроводу теплової мережі діаметром 250 мм, що пролягає від теплової камери № 807/11 до теплової камери № 807/12, з витоком під тиском теплоносія на поверхню. Причиною пошкодження трубопроводу є корозійне потоншення стінки трубопроводу за рахунок корозійного зношення внаслідок потрапляння поверхневих вод на трубопровід. Пошкодження трубопроводу після його розкопки спецтехнікою було ліквідоване шляхом заміни частини пошкодженого трубопроводу довжиною 4 погонних метри, нанесене антикорозійне покриття на нього, відновлено теплоізоляцію, закрито канал, в якому прокладено трубопровід, залізобетонними плитами з герметизацією стиків та відновленням благоустрою території.

Пунктом 7.5. розділу VII «Порядок оформлення результатів розслідування порушень» Інструкції про розслідування і облік технологічних порушень на об'єктах електроенергетики і в об'єднаній енергетичній системі України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 9 червня 2005 року № 255, усі порушення, які виникли на устаткуванні груп Б і В і не класифіковані відмовами II категорії, у тому числі порушення, які пов'язані з відключенням електротехнічного устаткування напругою 0,4 кВ електростанцій, підстанцій 220 - 750 кВ, пошкоджень устаткування, трубопроводів, посудин і тепломеханічного устаткування з параметрами енергоносія не вище 45 кгс/см 2 і 450° C, а також устаткування ВЕС (ВЕУ) потужністю нижче ніж 300 кВт, розслідуються, але не оформлюються актом розслідування, а реєструються на енергопідприємстві в журналі цехового обліку технологічних порушень (у паперовому та/або електронному вигляді) за формою, наведеною у додатку 7.

Згідно з пунктом 8.6 розділу VIIІ «Порядок обліку результатів розслідування» Інструкції про розслідування і облік технологічних порушень на об'єктах електроенергетики і в об'єднаній енергетичній системі України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 9 червня 2005 року № 255, порушення, які підлягають окремому обліку, фіксуються на енергопідприємстві в журналі цехового обліку (додаток 7).

Відповідно до пункту 8.12 розділу VIIІ «Порядок обліку результатів розслідування» Інструкції про розслідування і облік технологічних порушень на об'єктах електроенергетики і в об'єднаній енергетичній системі України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 9 червня 2005 року № 255, цеховий облік у структурному підрозділі енергопідприємства ведеться спеціально призначеною особою.

Так, відповідачем для долучення до матеріалів справи подано настпні документи:

- наказ директора структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 04.01.2017 № 7, яким призначено на 2017 рік постійно діючу комісію з розслідування технологічних порушень у роботі енергоустановок, об'єктів електроенергетики, що утримуються на балансі СВП підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», призначено осіб, які вестимуть облік технологічних порушень цехового обліку;

- розпорядження начальника району теплових мереж «Печерськ» СВп «КЕМ» № 10 від 02.02.2017, яким призначено комісію з розслідування технологічних порушень цехового обліку на 2017 рік у складі: начальника РТМ Охріменка О.Д., головного інженера РТМ Світельського К.В., майстра або старшого майстра виробничої дільниці РТМ, на якому відбувалось технологічне порушення.

Відповідно до ст. 14 Цивільного кодексу цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Статтею 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Пунктом 1 статті 225 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним.

Частинами 1 та 2 статті 1166 Цивільного кодексу України визначено, що Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, зокрема наявність протиправної поведінки, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Наведеною нормою обов'язок по доведенню перших трьох складових цивільного правопорушення покладено на кредитора. Обов'язок по доведенню відсутності вини покладено на боржника.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу Украни, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено і не заперечується сторонами, що 16.03.2017 о 16 год. 30 хв. на території Автобази за адресою: м.Київ, вул. Є.Коновальця, 24, відбувся аварійний прорив труби тепломережі.

Також судом встановлено, що відповідно до Переліку основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які перебувають у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго» відповідно до Угоди (в редакції додаткової угоди від 30.04.2007), трубопровід, у якому стався прорив, з інвентарним номером 79002252 магістрального трубопроводу № 8 від Теплоелектроцентралі № 5 між тепловими камерами № 807/3 та № 807/13 (гаражі ЦК КПУ Щорса) був переданий Київською міською державною адміністрацією ПАТ «Київенерго».

Відповідно до Журналу цехового обліку технологічних порушень району теплових мереж «Печерськ» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», відповідною комісією зафіксовано пошкодження зворотного трубопроводу теплової мережі діаметром 250 мм, що пролягає від теплової камери № 807/11 до теплової камери № 807/12, а також те, що причиною пошкодження трубопроводу є корозійне потоншення стінки трубопроводу за рахунок корозійного зношення внаслідок потрапляння поверхневих вод на трубопровід.

Дослідивши вказаний Журнал цехового обліку технологічних порушень району теплових мереж «Печерськ» структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», суд дійшов висновку, що він відповідає приписам п. 7.5 розділу VII та п. 8.6, 8.12 розділу VIIІ Інструкції про розслідування і облік технологічних порушень на об'єктах електроенергетики і в об'єднаній енергетичній системі України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України від 9 червня 2005 року № 255, факти та причини пошкодження тепломережі зафіксовані відповідною комісією, створеною згідно з наказом директора структурного відокремленого підрозділу «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго» від 04.01.2017 та на підставі розпорядження начальника району теплових мереж «Печерськ» СВп «КЕМ» № 10 від 02.02.2017, а тому вказаний Журнал приймається судом як належний, допустимий та достатній доказ в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження обставин як пошкодження трубопроводу, так і причин його прориву (корозійне потоншення стінки трубопроводу за рахунок корозійного зношення внаслідок потрапляння поверхневих вод на трубопровід).

У свою чергу, пунктом 2.1.4 Угоди (в редакції додаткової угоди від 30.04.2007) встановлено умову, згідно з якою енергопостачальник (відповідач) не відповідає за погіршення майна, якщо це сталося внаслідок його нормального зношення, згідно з вимогами чинного законодавства України. Тобто наведеним пунктом Угоди передбачено умову, за якої відповідач звільніється від відповідальності за погіршення майна у випадку його нормального зношення, і наявність вказаної умови при настанні певних негативних наслідків для іншого суб'єкта господарювання спростовує встановлену ч. 2 статті 1166 Цивільного кодексу України презумпцію вини відповідача у завданні збитків.

Таким чином, за наслідками розгляду справи та оцінки усіх доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, що наявними у справі доказами підтверджується, що причиною аварійного прориву труби тепломережі на території позивача за адресою: м. Київ, вул. Є. Коновальця, 24, стало корозійне потоншення стінки трубопроводу за рахунок корозійного зношення внаслідок потрапляння поверхневих вод на трубопровід, а тому вина відповідача у завданні позивачу збитків - відсутня і відповідачем доведено належними, допстимими та достатніми доказами в розумінні ст.ст. 74, 76, 79 Господарського процесуального кодексу України, що шкода позивачу завдана не з його вини, у зв'язку з чим доводи позивача в цій частині судом відхиляються.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст.ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України вини відповідача у завданні шкоди, як не надано і доказів причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача в межах встановленої законом його відповідальності та понесенням позивачем матеріального збитку загалом в сумі 131 764,91 грн., що складає грошовий еквівалент вартості складання звітів, витрат, які необхідні для відновлення автомобілів і майна, як і оплати праці. В свою чергу, докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача матеріального збитку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача матеріальних збитків у розмірі 131 764,91 грн. не є обґрунтованою, не була доведена позивачем належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягає.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем та відповідачем клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою встановлення причин, з яких стався аварійний прорив тепломережі, не заявлялись. У суду відсутні підстави для призначення експретних досліджень за власною ініціативою з огляду на те, що після аварії відповідачем було проведено ремонт та заміну частини пошкодженого трубопроводу довжиною 4 погонних метри, нанесене антикорозійне покриття на нього, відновлено теплоізоляцію, закрито канал, в якому прокладено трубопровід, залізобетонними плитами з герметизацією стиків та відновленням благоустрою території.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова