Суд
УХВАЛА

05 березня 2018 року

м. Київ

справа № 910/9935/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ю. ЕФ. Кепітал Партнерс Україна"

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" та Державної організації (установа, заклад) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання протиправними дії та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" звернулася з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 910/9935/16.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" та матеріалів справи, при зверненні із позовною заявою у даній справі були визначені наступні позовні вимоги: про визнання протиправними дій, зобов'язання акцептувати (визнати) вимоги ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна" та зобов'язати внести зміни до реєстру вимог ТОВ "Ю.ЕФ. Кепітал Партнерс Україна". Отже предмет позовних вимог у даній справі складають три немайнові вимоги.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення із позовом у даній справі) ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру складала 1 розмір мінімальної заробітної плати. При цьому, згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня 2016 року було встановлено розмір мінімальної заробітної плати - 1 378 грн.

Отже, за подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті в сумі 8 268 грн. (200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви).

Поряд з цим слід зазначити, що на офіційному веб-сайті Верховного Суду розміщено та відповідно до листа Державної казначейської служби України від 01.12.2017 № 16-08/1082-20145 визначені наступні реквізити рахунку для зарахування до Державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом: рахунок отримувача: 0007; отримувач: УК у Печерському районі/Печерський район/22030102; ;код банку отримувача: 820019; банк отримувача: ГУДКСУ у м. Києві.

Однак, скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. При цьому в касаційній скарзі заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання даної касаційної скарги, в якому скаржник обґрунтовує неможливість сплатити судовий збір складним майновим станом через віднесення банку скаржника до категорії неплатоспроможних, відсутністю у кошторисі витрат на сплату судового збору.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Норми статті 8 названого закону не містять посилання на інші підстави, за наявності яких суд може задовольнити заяву про звільнення від сплати судового збору.

У зв'язку із цим слід зробити висновок, що норми частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять вичерпний перелік підстав, за яких суд може задовольнити заяву про звільнення від сплати судового збору.

Натомість, скаржник в клопотанні про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі не зазначив жодної із підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" та не надав доказів на підтвердження будь-якої із таких підстав, а клопотання заявника касаційної скарги зводиться до апелювання до обставини віднесення банку скаржника до категорії неплатоспроможних.

При цьому відстрочення сплати судового збору може мати місце на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до статті 306Господарського процесуального кодексу України такий строк не може перевищувати шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження у справі. У той же час скаржник всупереч вимогам статті 74 Господарського процесуального кодексу України не надав жодних доказів, які б давали підстави стверджувати про поліпшення його матеріального стану та спроможність сплатити судовий збір у повному обсязі протягом строку розгляду касаційної скарги.

Беручи до уваги вищевикладене та оцінивши доводи та обставини, що наведені в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору, та з огляду на імперативні приписи статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, оскільки подана без додержання вказаних приписів законодавства.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Уповноваженої особі Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 910/9935/16 відмовити.

2. Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.07.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 у справі № 910/9935/16 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 19.03.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков