ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2963/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В.

при секретарі судового засідання Липі Т.О.

за участю представників:

від позивача - Маяковська В.О.- по довіреності

від відповідача -

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "АЛЬБАТРОС" (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 22, Код ) до відповідача: Фізичної особи-підприємця Карапетян Амалії (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код : НОМЕР_1) про стягнення 13946,71грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "АЛЬБАТРОС" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Карапетян Амалії про стягнення 13946,71 грн., а саме: 13500грн.- основна заборгованість, 3% річних у розмірі 90,31грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 356,40 грн.. Також позивач просить стягнути з відповідача 1600грн. судового збору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на за порушення відповідачем умов договору оренди нерухомого майна №765 від 20.11.2016.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.12.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/2963/17.

У зв'язку з набранням 15.12.2017 р. чинності Господарським процесуальним кодексом України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VIII господарським судом Одеської області постановлено ухвалу від 18.12.2017 р. про розгляд даної справи № 916/2963/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. При цьому вказаною ухвалою суду підготовче засідання призначено на 03 січня 2018 р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.01.2018року відкладено підготовче засідання на 31 січня 2018року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.01.2018року закрито підготовче провадження у справі № 916/2963/17 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "26" лютого 2018 р.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою „за закінченням терміну зберігання". Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

20 листопада 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Альбатрос» (правонаступник Публічного акціонерного товариства «Альбатрос» згідно з Протоколом Загальних зборів акціонерів від 21 квітня 2017 року) та Фізичною особою - підприємцем Карапетян Амалією був укладений Договір оренди нерухомого майна № 765 (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору (п.1.1.) орендодавець передав, а Орендар прийняв в термінове оплатне користування з метою провадження господарської діяльності майданчик, площею 7, 0 кв.м., який примикає до будівлі, розміщеної по вулиці Жуковського, 2 (вул. Канатна, 22) в м. Одеса. Переданий за Договором майданчик розміщений на земельній ділянці, яка належить орендодавцеві на праві приватної власності на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672139 від 17.12.2007 року.

Пунктом 2.1. визначено, що вступ Орендаря у володіння та користування Майданчиком настає з дня підписання Сторонами Акту прийому-передачі. Акт прийому-передачі майданчика підписаний Представником Орендодавця та Орендарем ФОП Карапетян Амалією 20 листопада 2016 року.

Відповідно до пункту 2.3. Договору повернення Майданчика Орендодавцю здійснюється в день закінчення терміну Договору шляхом двостороннього підписання представниками сторін Акту прийому-передачі. У випадку дострокового припинення чинного Договору повернення Майданчику Орендодавцю відбувається в день дострокового повернення.

Пунктом 2.4. Договору визначено, що Майданчик вважається повернутим Орендодавцю з дня підписання Сторонами Акту прийому-передачі.

Згідно з пунктом 3.2. Договору орендатор зобов'язується своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату за користування Майданчиком та інші платежі, передбачені даним Договором.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що орендна плата становить 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень, без ПДВ, в місяць, що в еквіваленті іноземної валюти складає 100 (сто) доларів США.

Згідно з пунктом 4.3. Договору орендатор сплачує орендну плату щомісячно, не пізніше 5 числа оплачуваного місяця, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця.

Відповідно до пункту 4.6. Договору орендатор оплачує платежі, визначені пунктом 4.14.4. за весь час, протягом якого Майданчик буде перебувати в його користуванні, до моменту підписання Акту прийому-передачі про повернення Майданчику.

Згідно з пунктом 5.1. Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 20 листопада 2017 року.

Як зазначає позивач, з дати підписання сторонами Акту прийому-передачі (20 листопада 2016 року), Майданчик перебуває у володінні та користуванні Орендаря. Протягом строку дії Договору ФОП Карапетян не зверталась до позивача з пропозицією про повернення Майданчика та дострокове припинення Договору, відповідно Акт прийому-передачі об'єкта нерухомості Сторонами підписаний не був. Таким чином, майданчик, який належить позивачу на праві приватної власності та був переданий відповідачу на умовах відплатності і строковості користування, донині перебуває у фактичному володінні останнього. Не зважаючи на припинення строку дії Договору (п.5.1.), Орендар не звертався до ПрАТ «Альбатрос» з пропозицією підписання Акту прийому-передачі. Натомість відповідач продовжує системне порушення положень Договору та не вживає жодних заходів щодо належного виконання своїх зобов'язань, ухиляючись від сплати заборгованості з орендної плати та належного повернення об'єкта нерухомості у володіння власника.

Відповідно до Відомостей по рахунку ПрАТ «Альбатрос» контрагент ФОП Карапетян Амалія не здійснювала перерахування коштів та не сплачувала орендну плату за Договором за період з липня по листопад 2017 року.

Враховуючи, що відповідач Своїми діями порушив права та законні інтереси ПрАТ «Альбатрос», позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 13946,71 грн., а саме: 13500грн.- основна заборгованість, 3% річних у розмірі 90,31грн., інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 356,40 грн. та судові витрати у розмірі 1600грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Статтею 286 ГК визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Частиною 6 статті 283 ГК визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.І статті 759 ЦК за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Частиною 1 статті 762 ЦК визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частина 5 визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За відсутності добровільного відшкодування заборгованості, позивач звернувся з Претензією до ФОП Карапетян про повернення боргу з орендної плати. Претензія № 01 від 13.11.2017 року була направлена 13 листопада 2017 року рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення адресатові на юридичну адресу Орендаря відповідно до реквізитів, вказаних ним у Договорі № 765 та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Направлене поштове відправлення повернулось на адресу ПрАТ «Альбатрос» 20 листопада 2017 року з підстави відмови адресата від його одержання (згідно довідки ПАТ «Укрпошта»), Таким чином, відповідач донині продовжує фактичне володіння об'єктом приватної власності позивача, не повертаючи його законному власникові та не сплачуючи заборгованість за користування ним.

Так, судом встановлено наявність заборгованості відповідача з орендної плати у розмірі 13500 грн., у зв'язку з чим позовна вимога позивача підлягає судом задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором 3% річних у розмірі 90,31грн., індексу інфляції у розмірі 356,40грн.

Згідно ст.625 зазначеного кодексу боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості відповідача та несвоєчасне погашення заборгованості, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 90,31грн., індексу інфляції у розмірі 356,40грн., підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідачем у справі доказів щодо сплати орендної плати, 3%річних та індексу інфляції до суду не надано.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "АЛЬБАТРОС" до відповідача: Фізичної особи-підприємця Карапетян Амалії про стягнення 13946,71грн. - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Карапетян Амалії (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код : НОМЕР_1) на користь Приватного акціонерного товариства "АЛЬБАТРОС" (65014, м. Одеса, вул. Успенська, буд. 22, Код ) 13500 ( тринадцять тисяч п'ятсот) грн. - основного боргу, 356 (триста п'ятдесят шість) грн. 40 коп. - індекс інфляції, 90 (дев'яносто) грн. 31коп. - 3% річних та витрати по сплаті судового збору 1600 (одна тисяча шістсот) грн..

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 12 березня 2018 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Літвінов