ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.02.2018р. Справа № 905/2301/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Паніній Я.М.

розглянувши справу № 905/2301/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кришталева,4» (84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Кришталева, 4)

про стягнення 34 164,10 грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-66 від 14.04.2017р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ОСББ «Кришталева,4» про стягнення 34 164,10 грн., з яких 6 169,72 грн. - основний борг за договором купівлі-продажу природного газу № 1674/15- ТЕ-6 від 10.03.2015р.; 17 332,64 грн. - пеня, 1 765,76 грн. - 3 % річних, 8 895,98 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р. в частині своєчасних та повних розрахунків за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача за вх.№ 30858/17 від 29.11.2017р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2017р. справу №905/2301/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

У відзиві на позовну заяву за вх.№ 33827/17 від 27.12.2017р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені з посиланням на пропуск позивачем строків позовної давності, встановлених п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, а також те, що період нарахування пені не відповідає вимогам ч.6 ст. 232 ГК України. При цьому відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 6 169,72 грн., 3 % річних в сумі 1 765,76 грн. та інфляційних втрат в сумі 8 895,98 грн. В додаток до відзиву відповідачем надано заяву про застосування строків позовної давності в частині стягнення з відповідача суми пені.

05.01.2018р. за вх. № 220/18 господарський суд одержав відповідь на відзив, згідно з якою позивач посилається на те, що умовами п.9.3 договору купівлі-продажу природного газу № 1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р. передбачено збільшену позовну давність тривалістю 5 років в т.ч. щодо вимог про стягнення пені. Крім того, нарахування пені здійснено позивачем з врахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГК України.

23.01.2018р. за вх. № 04-27/183 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшла заява відповідача, згідно з якою останній просить суд зменшити суму штрафних санкцій на 50% з посиланням на те, що відповідач не є кінцевим споживачем теплової енергії та спірна заборгованість є наслідком несвоєчасного розрахунку власників квартир (кінцевих споживачів); сума пені майже втричі більша за суму невиконаного зобовязання. Водночас, відповідач просить суд здійснити розгляд справи без участі представника останнього.

23.01.2018р. за вх. № 04-27/205 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшли заперечення відповідача, згідно з якими останній зазначає про необґрунтованість доводів позивача, викладених у відповіді на відзив та просить розглянути справу з урахуванням правової позиції, викладеній у відзиві на позов за вх.№ 33827/17 від 27.12.2017р. та заві за вх. № 04-27/183 від 23.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.01.2018р. закрито підготовче провадження у справі № 905/2301/17 та призначено її до судового розгляду по суті на 08.02.2018р.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 08.02.2018р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

10.03.2015р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кришталева, 4» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1674/15- ТЕ-6 , за умовами п.1.1. якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2015 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити та оплати цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням.

У п. 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2015р. по 31 грудня 2015р. газ обсягом до 67,5 тис. куб. м., у т.ч. по місяцях кварталів: І кв. 31 тис. куб. м., з яких: у січні 11 тис. куб.м., у лютому 11 тис. куб.м., у березні 9 тис. куб.м.; ІІ кв. 7,5 тис. куб.м., з яких: у квітні 4,5 тис. куб.м., у травні 1,5 тис. куб. м., у червні 1,5 тис. куб.м.; ІІІ кв. 4,5 тис. куб.м., з яких: у липні 1,5 тис. куб.м., у серпні 1,5 тис. куб. м., у вересні 1,5 тис. куб.м.; ІV кв.- 24,5 тис. куб. м., з яких: у жовтні 7 тис. куб. м., у листопаді 7,5 тис. куб. м., у грудні 10 тис. куб. м.

Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу. (п. 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1. цього договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років (п. 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2015р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 11 договору).

Додатковою угодою № 01/15/1 від 23.03.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу від 10.03.2015р. № 1674/15-ТЕ-6 викладено п. 5.2. ст. 5 «Ціна газу» у наступній редакції: « 5.2. Ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 2 495,25 грн. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 2 495,25 грн., крім того ПДВ 20 % 499,05 грн., всього з ПДВ 2 994,30 грн. (дві тисячі девятсот девяносто чотири грн. 30 коп.)» (п. 1 додаткової угоди).

Додатковою угодою № 2 від 30.07.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу від 10.03.2015р. № 1674/15-ТЕ-6 викладено п.6.3. ст. 6 «Порядок та умови проведення розрахунків» у наступній редакції: «За наявності заборгованості у покупця за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за газ, поставлений в минулі періоди по цьому договору, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умовами відсутності заборгованості за цим договором.» (п. 1 додаткової угоди).

Додатковою угодою № 3 від 21.10.2015р. до договору купівлі-продажу природного газу від 10.03.2015р. № 1674/15-ТЕ-6 викладено з 01.10.2015р. п. 5.2. ст. 5 «Ціна газу» у наступній редакції: «Ціна за 1000 куб. м. газу становить 1770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2 %;

- податок на додану вартість за ставкою 20 %. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами 689,10 грн., крім того ПДВ 20 % - 137,82 грн., всього з ПДВ 826,92 грн.(вісімсот двадцять шість гривень 92 коп.). В структурі тарифу на транспортування природного газу розподільними газопроводами, затвердженого постановою НКРЕКП, враховано вартість газу на виробничо-технологічні витрати та власні потреби газорозподільного підприємства. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 2 495,25 грн., крім того ПДВ 20 % - 499,05 грн., всього з ПДВ 2 994,30 грн. (дві тисячі девятсот девяносто чотири грн. 30 коп.)» (п.1 додаткової угоди).

На виконання умов договору у січні-червні 2015р., вересні 2015р., листопаді-грудні 2015р. позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в загальному обсязі 45,126 тис. куб. м. на загальну суму 93 653,84 грн., а саме, у січні 2015р. в обсязі 10,253 тис. куб. м. на суму 13 423,24 грн., у лютому 2015р. в обсязі 7,474 тис. куб. м. на суму 9 784,96 грн., у березні 2015р. в обсязі 6,881 тис. куб. м. на суму 9 008,60 грн., у квітні 2015р. в обсязі 4,614 тис. куб. м. на суму 13 815,71 грн., у травні 2015р. в обсязі 1,665 тис. куб. м. на суму 4 985,50 грн., у червні 2015р. в обсязі 0,779 тис. куб. м. на суму 2 332,56 грн., у вересні 2015р. в обсязі 0,031 тис. куб. м. на суму 92,82 грн., у листопаді 2015р. в обсязі 6,308 тис. куб. м. на суму 18 888,04 грн., у грудні 2015р. в обсязі 7,121тис. куб. м. на суму 21 322,41 грн., про що свідчать підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств акти приймання-передачі природного газу за вказаний період.

Між тим, відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий природний газ на загальну суму 87 484,12 грн., а саме, 30.04.2015р. 2 150 грн., 25.05.2015р. 3 400 грн., 27.05.2015р. 19 874,16 грн. (із загальної суми оплати 50 000 грн.), 08.06.2015р. 4 985,50 грн., 09.07.2015р. 2 400 грн., 21.07.2015р. 2 500 грн., 26.10.2015р. 100 грн., 01.02.2016р. 5 850 грн., 04.02.2016р. 2 600 грн., 29.02.2016р. 4 000 грн., 03.03.2016р. 2 700 грн., 04.04.2016р. 2 300 грн., 13.05.2016р. 1 500 грн., 08.06.2016р. 1 357,80 грн., 02.08.2016р. 2 346,66 грн., 23.09.2016р. 1 500 грн., 25.10.2016р. 820 грн., 01.12.2016р. 5 000 грн., 04.01.2017р. 10 000 грн., 26.01.2017р. 8 500 грн., 01.02.2017р. 3 600 грн., що підтверджується відповідними банківськими виписками по рахунку позивача, а також вбачається з розрахунку позивача станом на 17.08.2017р., підписаного начальником департаменту реалізації газу, довідками по сальдо та по операціям по підприємству «Кришталева,4 ОСББ» за період з 01.01.2015р. по 31.10.2017р., підписаними заступником головного бухгалтера позивача, у звязку з чим заборгованість відповідача становить 6 169,72 грн. за грудень 2015р.

Неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р. в частині повної та своєчасної оплати отриманого природного газу зумовило звернення позивача до суду з даним позовом, в якому останній просить суд стягнути з відповідача крім основного боргу в розмірі 6 169,72 грн., також 17 332,64 грн. пені, нарахованої за період з 17.02.2015р. по 14.07.2016р., 1 765,76 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 17.02.2015р. по 17.08.2017р., 8 895,98 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з березня 2015р. по липень 2017р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних мотивів:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1674/15-ТЕ-6 від 10.03.2015р., згідно з яким позивач зобов'язався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач - прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов'язань містяться і у ч.ч. 1,7 ст.193 ГК України.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, природний газ, який позивач поставив відповідачу у січні - червні 2015р., вересні 2015р., листопаді-грудні 2015р. на загальну суму 93 653,84 грн., останнім оплачений частково на суму 87 484,12 грн., у звязку з чим у відповідача утворився борг за зобовязаннями грудня 2015р. в розмірі 6 169,72 грн. При цьому наявність вказаної заборгованості підтверджена відповідачем у відзиві на позов.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 6 169,72 грн., а отже і їх задоволення.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних за загальний період з 17.02.2015р. по 17.08.2017р. становить 1765,76 грн. перевірений судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних втрат за загальний період з березня 2015р. по липень 2017р. становить 8 895,98 грн., перевірений господарським судом, та встановлено, що вказаний розрахунок виконаний позивачем з арифметичними помилками.

Тому, господарським судом самостійно, з урахуванням конкретних обставин справи, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого мало місце невиконання зобовязання, здійснено розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що загальний розмір інфляційних втрат за загальний період з березня 2015р. по липень 2017р. становить 7 319,89 грн., що підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобовязання.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У ч. 2 ст.551 ЦК України встановлено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 7.2 договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким сума нарахованої відповідачу пені за загальний період з 17.02.2015р. по 14.07.2016р. становить 17 332,64 грн., перевірений господарським судом та встановлено відповідність вказаного розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

При цьому господарським судом не встановлені порушення позивачем вимог ч.6 ст. 232 ГК України, а тому відповідні посилання відповідача не прийняті господарським судом.

Норми матеріального права, а саме ст. 233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України встановлюють право суду зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що наявність будь-яких збитків, викликаних правопорушенням відповідача, позивачем не доведена та подібні вимоги ним не заявлялися, а також враховуючи ступінь виконання зобовязання, причини його неналежного виконання, майнові інтереси обох сторін, статус відповідача як неприбуткової організації, розмір присуджених до стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, господарський суд вважає за доцільне та правомірне задовольнити заяву відповідача частково та зменшити розмір пені на 25% до 12 999,48 грн. на підставі приписів ч. 3 ст. 551 ЦК України та ч.1 ст. 233 ГК України.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 12 999,48 грн.

Посилання відповідача на пропуск позивачем строку позовної давності не прийняті судом до уваги, оскільки звернення позивача до суду з даним позовом відбулось 02.10.2017р. (дата календарного штемпелю на конверті), тобто в межах строку позовної давності, передбаченого п. 9.3 договору, тривалість якого становить 5 років.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати щодо сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Кришталева,4» (84320, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Кришталева, буд. 4; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6; ) 6 169 (шість тисяч сто шістдесят девять) грн. 72 коп. основного боргу, 12 999 (дванадцять тисяч девятсот девяносто девять) грн. 48 коп. пені, 1 765 (одна тисяча сімсот шістдесят пять) грн. 76 коп. 3% річних, 7 319 (сім тисяч триста девятнадцять) грн. 89 коп. інфляційних втрат, 1 526 (одна тисяча пятсот двадцять шість) грн. 19 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 19.02.2018р.

Суддя Л.В. Ніколаєва