ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 922/5141/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2017

(головуючий - Хотенець П.В.)

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017

(головуючий - Слободін М.М., судді: Сіверін В.І., Терещенко О.І.)

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень

у справі № 922/5141/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі"

про стягнення 1 115 942, 87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України (далі по тексту - "ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Харківської області із скаргою на дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень про визнання незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 44951514 та визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 44951514, яку було винесено 14 липня 2017 року головним державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень Панюковою О.О.

Скарга обґрунтована посиланням на статті 6, 19 Конституції України, 509, 611, 625, 599 Цивільного кодексу України, статті 2, 18, 34 Закону "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016, статтю 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2017 у справі №922/5141/13 у скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень відмовлено частково. В частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 44951514, яку було винесено 14 липня 2017 року головним державним виконавцем управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень Панюковою О.О. провадження у розгляді скарги припинено. У скарзі в частині визнання незаконними дії Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 44951514 відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2017 - без змін.

У справі, що переглядається суди попередніх інстанцій встановили такі обставини:

- рішенням Господарського суду Харківської області від 20.01.2014, яке набрало законної сили, стягнуто з КП "Харківські теплові мережі" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 1115942,87 грн. 3% річних та 22318,85 грн. судового збору;

- Господарським судом Харківської області на виконання рішення суду 04.02.2017 було видано відповідний наказ;

- державним виконавцем за заявою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 18.09.2014 було відкрито виконавче провадження ВП №44951514 з виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі № 922/5141/13, про стягнення з КП "Харківські теплові мережі" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 3% річних в сумі 1115 942,87 грн. та судового збору в сумі 22 318,85 грн.;

- наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії;

- листом від 07.07.2017 вих. № 563юр КП "Харківські теплові мережі" підтверджено, що за наказом по справі № 922/5141/13 стягується заборгованість за проценти річних, які нараховані на заборгованість за спожитий до 01.07.2016 року газ, ця заборгованість раніше не реструктуризована (розстрочена та/або відстрочена), у тому числі згідно з рішенням суду;

- у зв'язку із зазначеними обставинами 14.07.2017 державним виконавцем було зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню на підставі пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження";

- державним виконавцем 23.08.2017 винесена постанова про виправлення помилки, згідно якої пункт 1 резолютивної частини рішення викладений в наступній редакції: "зупинити вчинення виконавчих дій з примусового виконання: назва документу: наказ № 922/5141/13, виданий 04.02.2014 року, документ видав: господарський суд Харківської області, про: стягнути з КП "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 3% річних в сумі 1115942,87 грн. та судового збору в сумі 22318,85 грн., у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 01.07.2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, до закінчення терміну дії зазначених обставин".

- скарга ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на дії державного виконавця мотивована порушенням органом державної виконавчої служби вимог чинного законодавства та необґрунтованістю постанови державного виконавця про зупинення виконавчих дій, винесеної 14.07.2017.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується як 3% річних (процентів річних) нарахована на основну заборгованість за спожитий газ підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Припиняючи провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, суди попередніх інстанцій виходили з того, що постановою державного виконавця було винесено постанову про виправлення помилки у спірній постанові.

Судові рішення обґрунтовані нормами пункту 10 частини 1, частини 4 статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", нормами Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Не погоджуючись із ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.09.2017 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу:

- суди попередніх інстанцій безпідставно припинили провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови державного виконавця про зупинення провадження, не врахувавши того, що постанова оскаржувана постанова є чинною, але в іншій редакції;

- суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки доводам стягувача щодо тлумачення змісту поняття "заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року", яке вживається у частині 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження".

У відзиві на касаційну скаргу КП "Харківські теплові мережі" заперечує проти її доводів, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, у зв'язку з цим, просить Суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення попередніх інстанцій - без змін.

Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень не скористалось правом подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, що в силу частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Студенця В.І. - головуючого, Баранця О.М., Вронської Г.О. від 13.02.2018 касаційну скаргу прийнято до письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 5 статті 301 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до пункту 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Касаційний господарський суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Питання, пов'язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 5 частини першої статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з статтею 45 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) передбачено, що рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Частиною 4 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Тобто, пунктом 10 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано питання зупинення виконавчого провадження в залежності від того хто є стягувачем (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", і постачальники електричної енергії) та боржниками [підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)], а частиною четвертою статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, в якій частині може бути зупинено виконавче провадження за спожитий природний газ використаний станом на 1 липня 2016 року), а саме, крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 16.06.2017 № 152 КП "Харківські теплові мережі" включене до реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Судами також встановлено, що заборгованість КП "Харківські теплові мережі" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за спожитий природний газ виникла станом на 01.07.2016 для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води.

Враховуючи наведене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що оскільки ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є постачальником природного газу, то заборгованість, яка стягується як 3% річних (процентів річних) нарахована на основну заборгованість за спожитий газ підпадає під дію пункту 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". У такому випадку, дії державного виконавця щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №44951514 є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили у задоволенні скарги в частині визнання незаконними дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі Відділу примусового виконання рішень щодо зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження № 44951514.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій судові рішення попередніх інстанцій підлягають скасуванню з таких підстав.

Відповідно до підпункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 15.12.2017) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

У пункті 4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Разом з тим, в пункті 9.13 постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 Пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, державним виконавцем 23.08.2017 була винесена постанова про виправлення помилки у спірній постанові про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017.

Отже, внесення змін до постанови зупинення вчинення виконавчих дій не є підставою для припинення провадження у розгляді скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, за наявності предмета спору помилково застосував приписи статті 80 Господарського процесуального кодексу України та припинив провадження у розгляді скарги в частині визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні №44951514.

З огляду на наявність правових підстав для зупинення вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження №44951514, постанова державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017, що винесена з посиланням на пункт 10 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" є такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з частинами першою-третьою статті 311 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Отже, порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні №44951514, з одночасним прийняттям в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, підлягають залишенню без змін.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 311, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 у справі №922/5141/13 в частині припинення провадження у розгляді скарги щодо визнання недійсною постанови про зупинення вчинення виконавчих дій від 14.07.2017 у виконавчому провадженні №44951514 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволенні скарги. В іншій частині ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.09.2017 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.10.2017 у справі №922/5141/13 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Баранець

Г. Вронська