ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2018 рокуСправа № 912/3725/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., за участю секретаря Кравченко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3725/17

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1

про стягнення 6 973,71 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Лягуша С.М. , довіреність № 1 від 02.01.18 ;

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 6 973,71 грн., у тому числі: пеня у сумі 5 695,15 грн., 3% річних у сумі 1 278,56 грн., а також сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором 13/2032-БО-18 купівлі продажу природного газу від 22.01.13 щодо своєчасної та повної оплати.

Ухвалою від 14.12.2017 господарський суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і порушив провадження у справі № 912/3725/17, розгляд якої призначив на 18.01.2018 о 10:00, витребував необхідні докази.

Ухвалою від 18.01.18 відкладено підготовче засідання у справі № 912/3725/17 до 12:00 год 01.02.18 та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою від 01.02.18 закрито підготовче провадження у справі № 912/3725/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.02.18 о 14:00 год.

У судовому засіданні 12.02.18 оголошувалась перерва до 12:00 год 06.03.18.

У судовому засіданні 06.03.18 позивач участі свого представника не забезпечив, хоча є належно повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, наявним в матеріалах справи.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою представника позивача, належно повідомленого про час та місце судового засідання, у засідання суду без поважних причин.

Господарський суд, розглянувши подане клопотання, відмовляє у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статею.

Судом не встановлено обставин, що неявка представників позивача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов`язковою не визнавалась.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Господарський суд враховує, що відповідачем подано відзив на позов від 11.01.18, відповідно до якого Військова частина підтверджує факт поставки газу, відповідно до умов Договору, однак, не погоджується з періодом нарахування 3% річних та пені, оскільки 20.03.2013 та 24.04.2013 є днями виконання зобов`язань, а тому за вказані дні штрафні санкції не нараховуються.

Крім того, відповідач подав клопотання від 11.01.18, у якому просить максимально зменшити розмір стягуваної пені за неналежне виконання грошових зобов`язань за договором 13/2032-БО-18 від 22.01.13.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши подані докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, продавець) та Військовою частиною НОМЕР_1 , правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - Відповідач, Покупець) укладено Договір 13/2032-БО-18 купівлі продажу природного газу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується поставити Покупцеві імпортований природний газ, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього Договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується Покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб`єктів господарювання.

Згідно з п. 1.2 продавець передає покупцю в період з 01.01.13 по 31.12.13 природний газ в обсязі до 274,890 тис. куб.м.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна за 1000 куб.м. природного газу установлюється НКРЕ та складає 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн. всього, з ПДВ - 4 661,74 грн.

Загальна вартість цього Договору на дату його укладення становить 1067888,09 грн., крім того ПДВ - 213577,62 грн., разом з ПДВ - 1281465,71 грн.

Згідно з пунктом 4.1. договору оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п.9.3 договору).

Пунктом 10.1 визначено, що Договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 14 днів з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника , поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01.01.2013 і діє у частині поставки газу до 31 грудня 2013 року включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписано повноважними представниками сторін та скріплено печатками.

Сторонами також підписано Додаток № 1 до Договору про закупівлю природного газу № 13/2032-БО-18, яким визначено умови поставки і обліку газу та порядок приймання-передачі газу.

Також Сторонами 09.08.13 укладено Додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю природного газу № 13/2032-БО-18 від 22.01.13, якою змінено ціну за 1000 куб.м. газу на 3 823,78 грн., крім того ПДВ - 20% 764,76 грн., всього з ПДВ - 4 588,54 грн. Загальна сума вартості природного газу за договором разом з ПДВ встановлена 1273760,52 грн.

31.12.13 сторонами укладено Додаткову угоду № 1/2 до договору купівлі-продажу природного газу № 13/2032-БО-18 від 22.01.13, якою викладено предмет договору, реквізити продавця та ціну газу у новій редакції. Зокрема, визначено, що ціна за 1000 куб.м. газу становить 2 783,96 грн., крім того ПДВ 20% - 556,79 грн., всього з ПДВ - 3340,75 грн. Загальна вартість Договору на дату його укладення разом з ПДВ становить 1 537 758,85 грн.

Також сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про закупівлю природного газу від 22.01.13 № 13/2032-БО-18, якою, зокрема, змінено строк дії Договору до 31.01.14, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання передбачені умовами договору та постави відповідачу природний газ. Так, на виконання умов Договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 1 488 122,99 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (а.с. 24 - 31).

Відповідач факт поставки газу відповідно до умов Договору не заперечив.

За отриманий газ відповідач розрахувався повністю, сплативши 1 488 122,99 грн. за спожитий газ з січня 2013 року по січень 2014 року. Разом з тим, розрахунки проводилися несвоєчасно, та не в строки встановлені умовами договору, що підтверджується випискою операцій по підприємству ВЧ 2269 з 01.01.2013 по 30.09.2017 (а.с. 33), та не заперечується відповідачем.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 4.1. цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню загалом у сумі 5 695,15 грн., а саме: 546,85 грн. за період з 14.02.13 по 20.02.13, 613,52 грн. за період з 16.04.13 по 24.04.13, 398,17 грн. за період з 14.11.13 по 26.11.13, 434,13 грн. за період з 16.12.13 по 26.12.13 та 3 702,48 грн. за період з 14.02.14 по 23.03.14.

Відповідач, не погодившись з розрахунком позивача, подав власний контррозрахунок, зазначивши, що оскільки 20.03.2013 та 24.04.2013 є днями виконання зобов`язань, за вказані дні штрафні санкції не нараховуються.

Пунктом 9.3. договору сторони передбачили, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Таким чином, сторони у договорі збільшили строк позовної давності щодо нарахування неустойки до 5 років.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, а також поданий відповідачем контррозрахунок, господарський суд дійшов висновку, що 20.02.2013 та 24.04.2013 є днями виконання зобов`язань, за вказані дні штрафні санкції не нараховуються, відповідно пеня за період з 14.02.13 по 19.02.13 становить 468,73 грн., за період з 16.04.13 по 23.04.13 становить 545,35 грн.

Таким чином, загальна сума пені, що підлягає стягненню, становить 5548,86 грн.

Отже, вимога про стягнення пені у сумі 5 695,15 грн. підлягає задоволенню частково у розмірі 5548,86 грн., у задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення пені господарський суд відмовляє у зв`язку з їх необгрунтованістю.

В той же час, господарський суд враховує, що відповідач подав клопотання від 11.01.18, у якому просить максимально зменшити розмір стягуваної пені за неналежне виконання грошових зобов`язань за договором 13/2032-БО-18 від 22.01.13.

Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір пені на 50%, тобто до 2 774,43 грн. з огляду на наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З огляду на складне економічне становище відповідача, який є неприбутковою бюджетною організацією, враховуючи, що сума основної заборгованості за Договором була погашена відповідачем ще до моменту подання позову, а також враховуючи відсутність доведених відповідачем збитків.

Одночасно враховується судом ступінь вини відповідача у несвоєчасному проведенні розрахунків за Договором купівлі-продажу природного газу. Проведення оплати за відповідним договором здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, недостатнє фінансування з якого спричинило несвоєчасність проведення відповідачем таких оплат. Отже об`єктивною причиною несвоєчасних розрахунків за спожитий природний газ є саме несвоєчасність проведення фінансування установи відповідача з боку держави.

Вказане підтверджується поданим до матеріалів справи кошторисом на 2014 рік (а.с. 59-60).

Господарський суд враховує, що позивачем також заявлено до стягнення 3 % річних у сумі 1 278,55 грн., а саме: а саме: 109,37 грн. за період з 14.02.13 по 20.02.13, 122,70 грн. за період з 16.04.13 по 24.04.13, 91,88 грн. за період з 14.11.13 по 26.11.13, 100,18 грн. за період з 16.12.13 по 26.12.13 та 854,42 грн. за період з 14.02.14 по 23.03.14.

Відповідач, не погодившись з розрахунком позивача, подав власний контррозрахунок, зазначивши, що оскільки 20.03.2013 та 24.04.2013 є днями виконання зобов`язань, за вказані дні штрафні санкції не нараховуються.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, та врахувавши контррозрахунок відповідача, господарський суд дійшов висновку, що стягненню підлягає 3% річних у сумі 1249,31 грн. У задоволенні решти позовних вимог в частині стягнення 3% річних господарський суд відмовляє.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00 грн. покладаються на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії Україн ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 , ) пеню в сумі 2 774,43 грн., 3% річних у сумі 1 249,31 грн., а також судовий збір в сумі 1 600,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення позивачу (04116, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6) та відповідачу (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Діброви, 77/95).

Повне рішення складено 14.03.2018.

Суддя Т. В. Макаренко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.