ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" лютого 2018 р. Справа № 922/5397/13

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Міньковський С.В. , Швидкін А.О.

При секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

За участю:

представника боржника - Варнавська Г.Ю., дов.від 04.01.2017 р.

представника відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Х/об - Кошлаченко О.І. представника ВДВС - Бойченко В.В.

розглянувши заяву державного виконавця про надання дозвілу на реалізацію майна боржника по справі за заявою: ТОВ "ТК "Авіатехком", м. Краснознаменськ

до Харківське державне авіаційне виробниче підприємство, м.Харків

визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі про банкрутство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, введено мораторій, призначений розпорядником майна боржника арбітражний керуючий Чаговець Т.П.

Ухвалою суду від 06.08.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Ухвалою суду від 11.10.2016 р. задоволено клопотання розпорядника майна про дострокове припинення своїх обов`язків, припинено виконання арбітражним керуючим Чаговець Т.П. обов'язків розпорядника майна Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, призначено розпорядником майна боржника - арбітражного керуючого Усачова О.М.

Ухвалою суду від 08.02.2017 р. заборонено будь-яким особам накладати арешти на рахунки боржника.

До суду звернувся старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області із заявою (вх.№ 42759 від 29.12.2017) про надання дозволу на реалізацію описаного та арештованого майна боржника постановою від 22.12.2017 р. , що належить боржнику - Харківському державному авіаційному виробничому підприємству, з метою виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП 33410750 про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Розглянувши матеріали справи, суд призначив вказану заяву до розгляду в судовому засіданні 31.01.2018 р.

В судовому засіданні 31.01.2018 р. представник виконавчої служби повідомив. що на примусовому виконанні у виконавчій службі заходиться зведене виконавче провадження, тому державним виконавцем було направлено вимогу щодо надання для опису та арешту майна та отримано листа від в.о. директора ХДАВП, в якому запропоновано у першу чергу звернути стягнення на оборотні засоби, а саме ТМЦ , на підставі яого 22.12.2017 р. державним виконавцем було складено постанову про опис та арешт ТМЦ та на яке він просить згоду на продаж для погашення заборгованості по заробітній платі.

Представник ДК "Укроборонпром" просив врахувати, що вказане в переліку майно або його частина може знаходитися на відповідальному зберіганні у боржника.

Представник боржника зазначила, що у неї особисто такої інформації немає та боржник не заперечує проти реалізації вказаного майна.

Розпорядник майна також не заперечує проти надання дозволу.

Заслухавши учасників процесу, враховуючи необхідність отримання додаткових документів, суд відклав розгляд заяви на 12.02.2018 р.

В судовому засіданні 12.02.2018 р. представник боржника надав довідку про те, що перелік вказаного в заяві державного виконавця майна не забезпечує ведення основної виробничої діяльності підприємства, належить боржнику на праві господарського відання та обліковується в бухгалтерському обліку на балансовому, позабалансових рахунках, а також надав відзив на заяву та зазначив, що вид та склад описаного та арештованого майна не забезпечує ведення основної виробничої діяльності та не відноситься до основних засобів боржника, а також, що перелік товарно-матеріальних цінностей є активами минулих господарських операцій та в 2000 році було прийнято рішення щодо списання з балансу ТМЦ, які використовувались для виготовлення літаків як таких, що не відповідають критеріям визнання запасів із зазначенням в бухгалтерському обліку підприємства не в грошовому варіанті, а в кількісному на позабалансових рахунках та зберігається на складі підприємства.

Державний виконавець підтримав свою заяву.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 15.04.2015 р. порушено провадження у справі про банкротство Харківського державного авіаційного виробничого підприємства (код 14308894) та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, виконавчі провадження, на які поширюється дія мораторію зупинені, відповідно п. 4 ч. ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», окрім виконавчих проваджень про стягнення заборгованості по заробітній платі.

На виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебуває зведене виконавче провадження № 33410750 про стягнення коштів з Харківського державного авіаційного виробничого підприємства, до складу якого входять 3415 виконавчих проваджень на загальну суму 181651665,00 грн. про стягнення заборгованості на користь УПФУ, держави, фізичних та юридичних осіб, з них 2749 виконавчих проваджень на загальну суму 72901675,0 грн. про стягнення заборгованості по заробітній платі (без врахування виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій).

За зведеним виконавчим провадженням на майно боржника накладено арешт у межах загальної суми стягнення з метою забезпечення виконання даних рішень, а саме накладено арешт на кошти боржника, що містяться на рахунках боржника в установах банків та стягнуто кошті, що є недостатнім для задоволення вимог усіх стягувачів. Однак, внаслідок відсутності обігових коштів на рахунках боржника виявляється неможливим своєчасне покриття заборгованості за відкритими виконавчими провадженнями по заробітній платі працівникам.

Крім цього, 08.02.2017 ухвалою господарського суду Харківської області задоволено клопотання розпорядника майна та скасовані арешти накладені на рахунки боржника, які відкриті у ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», філії ПАТ «ПУМБ» у м. Харкові, ПАТ «Украгазбанк», ПАТ КБ «Правекс Банк» та заборонено будь яким особа накладати арешті на рахунки божника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2017 р. дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області по зверненню стягнення на майно боржника визнані неправомірними, у зв'язку з недотриманням вимог ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Ухвалою від 21.09.2017 року було відмовлено Відділу примусового виконання рішень в задоволенні заяви про надання дозволу на реалізацію нерухомого та рухомого майна боржника.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2017 року, ухвала господарського суду була залишена без змін та зазначено, що на підприємстві обліковуються оборотні активи на яки у першу чергу державний виконавець повинен був звернути стягнення.

24.11.2017 року державним виконавцем на адресу боржника було направлено вимогу щодо надання для опису та арешту майна, яке було визначено у рішенні господарського суду.

13.12.2017 р. в.о. директора ХДАВП, відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» було запропоновано, у першу чергу звернути стягнення на оборотні засобі, а саме товарно-матеріальні цінності невиробничого призначення, які знаходяться на позабалансових рахунках підприємства.

22.12.2017 р. року державним виконавцем було складено постанову про опис та арешт майна боржника та арештовані товарно-матеріальні цінності.

Відповідно довідки боржника за підписом головного бухгалтера та в.о.генерального директора, перелік вказаного в заяві державного виконавця майна не забезпечує ведення основної виробничої діяльності підприємства, належить боржнику на праві господарського відання та обліковується в бухгалтерському обліку на балансовому, позабалансових рахунках.

Крім того, боржник надав пояснення, згідно яких вид та склад описаного та арештованого майна не забезпечує ведення основної виробничої діяльності та не відноситься до основних засобів боржника, а також, що перелік товарно-матеріальних цінностей є активами минулих господарських операцій та в 2000 році було прийнято рішення щодо списання з балансу ТМЦ, які використовувались для виготовлення літаків як таких, що не відповідають критеріям визнання запасів із зазначенням в бухгалтерському обліку підприємства не в грошовому варіанті, а в кількісному на позабалансових рахунках та зберігається на складі підприємства.

За положеннями ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження", засадами виконавчого провадження є: співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Відповідно до ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем та інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Складовою виконавчого провадження є звернення стягнення на майно боржника; за статтею 48 Закону України "Про виконавче провадження" , звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Главою 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено особливості звернення стягнення на майно боржника-юридичної особи та зазначено, що у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з обороту або обмежуваного в обороті) незалежно від того, хто фактично використовує це майно.

За приписами статті 66 вказаного Закону у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів у обсязі, достатньому для погашення заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові, або закріплене за ним; у разі накладення арешту на майно другої черги (призначене для використання у виробництві), що належить боржникові - юридичній особі, частка держави у статутному фонді якої становить не менш як 25 відсотків, чи накладення арешту на майно підприємств-боржників, що мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, державний виконавець протягом трьох днів повідомляє центральному органу виконавчої влади, до сфери управління якого належить майно, або Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника та подає відомості про склад і вартість майна, на яке накладено арешт, а також про розмір вимог стягувана.

Відповідно ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна ", встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Дія мораторію, встановлена частиною першою цієї статті, не поширюється на застосування примусової реалізації майна (за виключенням об'єктів, що відповідно до закону не підлягають приватизації, а також підприємств, перед якими у держави є підтверджена в установленому порядку заборгованість з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з опалення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню) для погашення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" а її дочірніми підприємствами, що здійснювали постачання природного газу на підставі ліцензії. Порядок реалізації майна ( 749-2017-п ) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В статті 2 цього закон зазначено, що для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальнестрахування.

Таким чином, у процесі здійснення виконавчого провадження державним виконавцем вчинені усі заходи примусового виконання та на виконання ч.5 ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка передбачає, що звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, він звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Враховуючи, що перелік вказаного в заяві державного виконавця майна не забезпечує ведення основної виробничої діяльності підприємства та не відноситься до основних засобів боржника, належить боржнику на праві господарського відання та обліковується в бухгалтерському обліку на балансовому, позабалансових рахунках, приймаючи до уваги велику заборгованість по заробітній платі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області (вх.№ 42759 від 29.12.2017 р. про надання дозволу на реалізацію майна, надати дозвіл на реалізацію описаного та арештованого майна боржника постановою від 22.12.2017 р. , що належить боржнику - Харківському державному авіаційному виробничому підприємству, з метою виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП №33410750 про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Керуючись ст.19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.216, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області (вх.№ 42759 від 29.12.2017 р. про надання дозволу на реалізацію майна.

Надати дозвіл на реалізацію описаного та арештованого майна боржника постановою від 22.12.2017 р. , що належить боржнику - Харківському державному авіаційному виробничому підприємству, з метою виконання зведеного виконавчого провадження ЗВП №33410750 про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Ухвалу направити розпоряднику майна, боржнику, комітету кредиторів, відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Харківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали підписано 19.02.2018 р.

Головуючий суддя Усатий В.О.

суддя Міньковський С.В.

суддя Швидкін А.О.