ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2018 р. Cправа № 902/1140/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, м.Вінниця

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Вінниця

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Груп", м.Вінниця

про повернення земельної ділянки

За участю секретаря судового засідання Василишеної Н.О.

За участю представників:

прокурор: Побережна-Войтенко Олександра Михайлівна, службове посвідчення № 022005 від 28.10.2013 р.

позивача: ОСОБА_4, довіреність № 110 від 22.12.2017 р. дійсна до 31.12.2018 р.; службове посвідчення № 2248 від 11.01.2017 р.

відповідача, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Груп": не з'явилися.

В С Т А Н О В И В :

Заступником керівника Вінницької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради заявлено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобовязання повернути земельну ділянку загальною площею 0,2250 га (кадастровий номер :01:059:0016), яка знаходиться в м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, б/н, шляхом підписання акту прийому-передачі.

Ухвалою суду від 26.12.2017 р. відкрито провадження у справі № 902/1140/17 та призначено підготовче засідання на 22.01.2018 р. Судом вирішено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження за відсутності клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Груп".

19.01.2018 р. до суду від прокуратури Вінницької області надійшли письмові пояснення по справі вих. № 98/598вих18 від 19.01.2018 р. та клопотання вих. № 98/549вих18 від 18.01.2018 р. про витребування у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 акту прийому-передачі земельної ділянки кадастровий номер :01059:0016 площею 0,2250 га, яка знаходиться за адресою вул.Ватутіна/Чехова, м.Вінниця за договором оренди землі від 19.07.2006 р. укладеного між Вінницькою міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та долучення до матеріалів справи його копії.

22.01.2018 р. прокурором подано клопотання б/н від 22.01.2018 р. (вх. № 06-52/730/18 від 22.01.2018 р.) про витребування доказів у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 р. з додатками (кадастрового номеру земельної ділянки, акту визначення меж земельної ділянки в натурі та акту приймання-передачі об'єкту оренди).

Ухвалою суду від 22.01.2018 р. відкладено підготовче засідання у справі до 14.02.2018 р. та задоволено вищевказані клопотання прокурора про витребування доказів.

06.02.2018 р. до суду від приватного нотаріуса ОСОБА_5 надійшов супровідний лист вих. № 26/01-16 від 06.02.2018 р. з долученим до нього документами на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2018 р.

За результатами судового засідання 14.02.2018 р. закрито підготовче засідання у справі та призначено у справі судове засідання для її розгляду по суті на 26.02.2018 р.

В судове засідання 26.02.2018 р. представники відповідача та третьої особи ТОВ "ОСОБА_3 Груп" повторно не з'явилися, причин неявки та неподання доказів не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином - ухвалою суду, яка надсилалась їм рекомендованою кореспонденцією.

При цьому, надіслана на адресу відповідача та третьої особи ухвала від 14.02.2018 р. відділенням звязку до суду не повернута та згідно інформації наявної на сайті УДППЗ "Укрпошта" в сервісі "Відстежити" значиться в стані "невдала спроба вручення (не вручене під час доставки); інші причини", відносно чого суд зазначає наступне.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Виходячи з вимог ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача та третьої особи про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов'язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов'язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

З огляду на вказане відповідач та третя особа не були позбавлені права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою від 14.02.2018 р. про призначення засідання для розгляду справи по суті у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача та третьої особи ТОВ "ОСОБА_3 Груп".

Розгляд справи здійснюється з повним фіксуванням судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 26.02.2018 р. представником позивача подано клопотання б/н від 26.02.2018 р. яким долучено до матеріалів справи акт обстеження № 50/9-03-3 від 21.02.2018 р. земельної ділянки кадастровий номер № :01:059:0016), що знаходиться у м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, б/н.

Розглянувши подані документи і матеріали даної справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви прокурор посилається на ухилення відповідача від повернення орендованої ним земельної ділянки за Договором від 25.07.2006 р., укладеним між Вінницькою міською радою та Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1, який припинив свою дію (з урахуванням угоди від 01.04.2016 р.) у звязку із закінченням строку, на який його було укладено - 27.05.2017 р.

При цьому, за твердження прокурора, відповідач не звертався до Вінницької міської ради із клопотанням (заявою) про поновлення договору оренди земельної ділянки та продовжує її використовувати без наявності для цього правових підстав.

В якості нормативного обґрунтування заявленого позову прокурор, з поміж іншого, зазначає положення ст.ст. 8, 13, 18, 20, 31, 33, 34 ЗУ "Про оренду землі", ст.ст.93, 124, 152 ЗК України, ст.ст. 631, 638, 774, 792 ЦК України.

Із матеріалів справи слідує, що ні відповідач, ні третя особа будь-яких заяв по суті справи не подавали (відзив, заперечення тощо).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 19.07.2006 р. між Вінницькою міською радою (Орендодавець,, Позивач) та Субєктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_1 (Орендар, Відповідач) укладено договір оренди земельної ділянки б/н (Договір) відповідно до п. 1. якого орендодавець, Вінницька міська рада, на підставі рішення 2 сесії 5 скликання від 25.05.2006 р. за № 136 надає, а орендар, набуває право на оренду земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: місто Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова (кадастровий номер :01:059: 0016) (а.с. 27-29, т. 1).

Згідно із п.п. 3, 4, 7 Договору в оренду надається земельна ділянка площею 0,2250 га для комерційного використання, у такому якісному стані без техногенної забрудненості. На земельній ділянці обєкти нерухомого майна відсутні. Земельна ділянка передається в оренду по акту прийому-передачі, який оформляється в строк не пізніше семи днів з моменту набуття чинності Договору.

Договір укладається терміном на 10 років з моменту прийняття рішення Вінницькою міською радою. Договір набуває чинності з дня його державної реєстрації та діє до 25.05.2016 р. (п. 9 Договору).

Відповідно до п. 20 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

За змістом п. 29 Договору права орендаря за згодою орендодавця передавати у володіння і користування орендовану земельну ділянку або частину іншій особу (суборенда) у випадках та на умовах, передбачених законом.

Згідно п. 34 Договору дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Договір набирає чинності після підписання сторонами, нотаріального посвідчення та його державної реєстрації (п. 40 Договору).

19.07.2006 р. відповідно до акту приймання-передачі від 19.07.2006 р. позивачем у відповідності з Договором від 19.07.2006 р. земельну ділянку розташовану в м. Вінниці, по вул. Ватутіна-Чехова передано в користування відповідачу (а.с. 106, т. 1).

30.08.2006 р. вказаний Договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 10 (а.с. 29 зворот, т. 1).

Рішенням 6 сесії 7 скликання Вінницької міської ради № 201 від 25.03.2016 р., наряду з іншим, поновлено термін дії договору оренди укладеного з гр. ОСОБА_1, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, на земельну ділянку площею 0,2250 га, кадастровий номер :01:059:0016, для комерційних потреб, за адресою Ватутіна/Чехова, м. Вінниця, терміном на 1 рік шляхом укладення відповідної угоди (а.с. 39 зворот, т. 1).

01.04.2016 р. на підставі вищевказаного рішенням Вінницької міської ради № 201 від 25.03.2016 р. сторонами підписано угоду б/н про поновлення терміну договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 р. зареєстрованого за № 10 від 30.08.2016 р. (Угода) (а.с. 30, т. 1).

Відповідно до п. 1.1. Угоди у звязку з прийняттям рішення Вінницькою міською радою від 25.03.2016 р. за № 201 сторони прийшли до згоди поновити термін дії договору оренди земельної ділянки терміном на 1 рік, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, б/н, площею 0,2250 га для комерційних потреб.

Згідно із п. 3 Угоди, остання набуває чинності з дня підписання та діє до 25.03.2017 р. та підлягає державній реєстрації.

Пунктом 5 Угоди сторонами узгоджено, що інші умови вищевказаного договору, які не враховані Угодою, залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобовязання.

27.05.2016 р. угоду зареєстровано Департаментом комунальних ресурсів Вінницької міської ради за номером № 01746 (а.с. 30 зворот, т. 1).

Також в матеріалах справи міститься інформація з Державного земельного кадастру від 14.12.2017 р. відповідно до якої право оренди на земельну ділянку кадастровий номер :01:059:0016 зареєстровано за ФОП ОСОБА_1 (дата державної реєстрації права 27.05.2016 р., номер запису 14727035) (а.с. 50, т. 1).

Крім того у справі наявні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта ФОП ОСОБА_1 та щодо земельної ділянки кадастровий номер :01:059:0016 згідно яких, зокрема, інше речове право, а саме: право суборенди земельної ділянки площею 0,0450 га зареєстровано в державному реєстрі прав за ТОВ "ОСОБА_3 Груп", при цьому суборендарем вказаної ділянки рахується ОСОБА_1 (а.с. 51-55, т. 1).

Як слідує з листа Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області на запит прокуратури вих. № 93/9792вих17 від 06.10.2017 р. за ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) станом на 01.10.2017 р. рахується заборгованість з орендної плати за землю в сумі 74 023 грн 94 коп., яка виникла за період з 30.05.2017 р. по 30.09.2017 р. на підставі податкової декларації з плати за землю за 2017 рік (а.с. 47-49, т. 1).

21.02.2018 р. Департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради проведено обстеження земельної ділянки розташованої за адресою: м. Вінниця, вул.. Ватутіна/Чехова (земельна ділянка кадастровий номер :01:059:0016) за результатами якої складено акт № 50/9-03-3 яким встановлено, що на момент проведення обстеження ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку для комерційних потреб без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 ЗК України та ст. 4 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

При цьому дана земельна ділянка використовується ФОП ОСОБА_1 для розташування платної автостоянки та для здавання в суборенду земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 для розміщення гуртової (складування) будівельних матеріалів та тимчасової споруди по наданню послуг шиномонтажу, ПАТ "НАСК "Оранта" для розміщення тимчасової споруди по наданню послуг авто страхування, без відповідних дозвільних документів.

З огляду на долучення вказаного акту безпосередньо у судовому засіданні під час розгляду справи по суті, відсутність інформації про державну реєстрацію право суборенди та положення ч.1 ст.50 ГПК України у суду відсутні правові підстави для залучення ФОП ОСОБА_6 та ПАТ "НАСК "Оранта" до участі в розгляді справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

При цьому суд приймає до уваги положення ч.2 ст.51 ГПК України відповідно до якої у разі розгляду справи без повідомлення третьої особи про розгляд справи, обставини справи, встановлені судовим рішенням, не мають юридичних наслідків при розгляді позову, пред'явленого стороною, яка брала участь у цій справі, до цієї третьої особи або позову, пред'явленого цією третьою особою до такої сторони.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Згідно статті 13 Конституції України земля є обєктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст. 14 Конституції України право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України).

Згідно із ст. 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Законом України "Про оренду землі" (ЗУ "Про оренду землі") визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Згідно із ч. 1 статті 6 ЗУ "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" визначено перелік істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно із ст. 13 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ст. 124 ЗК України).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ч. 1 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. Обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Згідно із ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до статті 17 ЗУ "Про оренду землі" обєкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Як зазначалось вище укладений між сторонами Договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України" - 30.08.2016 р.

Пунктом 9 Договору сторонами встановлено, що договір набуває чинності з дня його державної реєстрації та діє до 25.05.2016 р.

Таким чином, строк дії Договору оренди, з урахуванням зазначеного, узгоджений сторонами до 25.05.2016 р.

При цьому, угодою б/н від про поновлення терміну договору оренди земельної ділянки від 19.07.2006 р. сторонами поновлено (продовжено) строк дії зазначеного Договору оренди на 1 (один) рік.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЗУ "Про оренду землі", строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

За приписами частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Аналогічне положення сторонами обумовлено у п. 34 Договору згідно із яким дія договору припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено.

Згідно зі ст. 34 ЗУ "Про оренду землі" у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Аналогічні положення містяться у статті 785 Цивільного кодексу України відповідно до якої у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 20 Договору сторонами встановлено, що після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Згідно із ч. 2 ст.795 ЦК України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Станом на момент розгляду справи укладений між сторонами Договір оренди землі від 19.07.2006 р., з урахуванням підписаної ними угоди б/н від 01.04.2016 р., якою сторонами поновлено (продовжено) термін дії договору на один рік, тобто до 25.05.2017 р. (з урахуванням визначеного п. 9 строку дії Договору до 25.05.2016 р.), припинив строк свої дії 25.05.2017 р., в той же час доказів звільнення відповідачем орендованої ним земельної ділянки та її повернення орендарю останнім не надано.

При цьому як слідує з наявних в матеріалах справи доказів, зокрема з акту обстеження земельної ділянки № 50/9-03-3 від 21.02.2018 р. на момент проведення обстеження ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку для комерційних потреб без правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності (користування) земельною ділянкою, що не узгоджується із вищевказаними положеннями законодавства та суперечить умовам п. 20 Договору.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку, а відсутність таких документів свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки.

Оскільки відповідач використовує земельну ділянку без правовстановлюючих документів, вказані дії відповідача свідчать про самовільне зайняття земельної ділянки, що порушує право територіальної громади м. Вінниця на її використання.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

З урахуванням вищевказаних обставин та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого прокурором в інтересах держави в особі Вінницької міської ради позову та наявність підстав для його задоволення у повному обсязі.

При цьому судом враховується відсутність підстав для захисту прав ФОП ОСОБА_1 в порядку ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України, позаяк матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження наявності розміщених на вказаній земельній ділянці обєктів нерухомого майна та реєстрації права власності на вказані обєкти за відповідачем.

В той же час, відсутність на земельній ділянці обєктів нерухомого майна підтверджується п. 4 Договору оренди та безпосередньо слідує зі змісту акту обстеження земельної ділянки № 50/9-03-3 від 21.02.2018 р.

Крім того суд відзначає про відсутність в матеріалах справи доказів на підтвердження пролонгації Договору оренди в порядку ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Зокрема, у матеріалах справи відсутні додаткові угоди до договору оренди землі про його поновлення, укладення яких є обовязковим в силу приписів ч. 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі" , а також докази оскарження відповідачем відмови (зволікання ) орендодавцем в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі.

Більше того, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано, жодних доказів на підтвердження звернення ФОП ОСОБА_1, як орендаря, до Вінницької міської ради, як орендодавця, в порядку визначеному п. 9.1. Договору із письмовим повідомленням про бажання щодо продовження термін дії договору оре6нди на новий термін.

В той же час, як слідує з листа Головного управління Державної фіскальної служби України у Вінницькій області на запит прокуратури вих. № 93/9792вих17 від 06.10.2017 р. за ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1) станом на 01.10.2017 р. рахується заборгованість з орендної плати за землю в сумі 74 023 грн 94 коп., яка виникла за період з 30.05.2017 р. по 30.09.2017 р.

Щодо договору суборенди укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ОСОБА_3 Груп" на частину земельної ділянки, про укладення якого свідчать наявні в справі довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, суд зазначає, що останній у звязку із закінченням строку дії Договору оренди є таким, що припинив свою дію в силу приписів ч.4 ст.8 Закону України "Про оренду землі", ч. 2 ст. 774 ЦК України.

Наведені приписи законодавства також застосовуються і до ФОП ОСОБА_6 та ПАТ "НАСК "Оранта" інформація про наявність в останніх права суборенди відображена в акті № 50/9-03-3 від 21.02.2018 р. Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради

Згідно з ч.ч.1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч.1 статтею 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Натомість відповідачем та третьою особою не надано суду жодних доказів на спростовування заявлених позовних вимог прокуратури в інтересах держави в особі Вінницької міської ради, в звязку з чим, з урахуванням встановлених обставин справи на наявних в ній доказів, позов останньої підлягає задоволенню судом в повному обсязі.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову прокуратури в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

26.02.2018 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення із зазначенням про відкладення складання тексту повного судового рішення на строк не більше ніж на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, вул.Якіра, 5, корпус А, квартира 24, м.Вінниця, 21011 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) повернути Вінницькій міській раді, вул.Соборна, 59, м.Вінниця, 21050 (ідентифікаційний код - 25512617) земельну ділянку загальною площею 0,2250 га (кадастровий номер :01:059:0016), яка знаходиться м.Вінниця, вул.Ватутіна/Чехова, б/н, шляхом підписання акту прийому-передачі.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Якіра, 5, корпус А, квартира 24, м.Вінниця, 21011 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1) на користь прокуратури Вінницької області, вул.Монастирська, 33, м.Вінниця, 21050 (ідентифікаційний код - 02909909) - 1 600 грн 00 коп. відшкодування витрат по сплаті судового збору за наступними реквізитами: р/р 3988, , ДКСУ, МФО 820172, отримувач Прокуратура Вінницької області.

4. Видати накази в день набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 07 березня 2018 р.

Суддя О.О. Банасько

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи.

2 - Вінницькій місцевій прокуратурі - пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020.

3 - позивачу - вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050.

4- відповідачу - вул. Якіра, буд. 5, корп. А, кв. 24, м. Вінниця, 21011.

5 - третій особі - АДРЕСА_1, 21000.