ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

06.03.2018

Справа № 910/2493/18

Господарський суд м. Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши позовну заяву

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Лізингова компанія "Укртранслізинг"

до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця"

про стягнення 20347,03 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Лізингова компанія «Укртранслізинг» до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Дослідивши матеріали позовної заяви № УТЛ-112/02/08 від 28.02.18р., суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 162 ГПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як вбачається із позовної заяви, позивач визначив два відповідача - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Суд звертає увагу, що статтею 95 Цивільного кодексу України визначено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Пунктом 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що відповідно до чинного законодавства, зокрема, Цивільного та Господарського кодексів України, Законів України "Про господарські товариства", "Про акціонерні товариства", "Про банки і банківську діяльність", юридичні особи для здійснення своїх функцій мають право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому, слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму".

Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Так, у позовній заяві № УТЛ-112/02/08 від 28.02.18р. визначено відповідачем-2 Регіональну філію «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

У відповідності до Положення про Регіональну філію «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», яке затверджено Наказом ПАТ «Українська залізниця» № 292 від 04.05.2017р., а саме частина 2 п. 2.1 визначає, що Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи.

Також, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на вищевикладене, Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не може виступати співвідповідачем у справі, оскільки не є окремою іншою юридичною особою, а лише є відокремленим підрозділом - відповідача-1 - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Крім того, як вбачається із прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд стягнути солідарно збитки з відповідачів - Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" та Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Так, у відповідності до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Проте, враховуючий положення ст. 541 ЦК України, позивачем не обґрунтовано, якими нормами чинного законодавства юридична особа ПАТ «Українська залізниця» та її відокремлений підрозділ несуть солідарну відповідальність за заподіяння шкоди перед кредитором, а також та не надано доказів в підтвердження таких обставин.

Таким чином, тому суд дійшов висновку про недоведеність позивачем підстав звернення до двох відповідачів: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Регіональна філія «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а тому, враховуючи наведені обставини, суд залишає позовну заяву без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Лізингова компанія «Укртранслізинг» без руху.

2. Встановити Приватному акціонерному товариству «Лізингова компанія «Укртранслізинг» строк на усунення недоліків позовної заяви п’ять днів з дня вручення цієї ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною 4 статті 174 ГПК України, за яким позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Ухвала набирає законної сили 06.03.2018 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.Г. Пукшин