ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

"15" березня 2018 р. м. Київ            Справа № 911/467/18

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши заяву приватного підприємства "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР XXI СТОРІЧЧЯ" про забезпечення позову в справі

за позовом приватного підприємства "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР XXI СТОРІЧЧЯ"

до приватного підприємства "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ"

про витребування нерухомого майна

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою суду від 14.03.2018 року відкрито провадження та призначено підготовче засідання в справі за позовом приватного підприємства "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР XXI СТОРІЧЧЯ" (далі – позивач) до приватного підприємства "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (далі – відповідач) про витребування нерухомого майна.

13 березня 2018 року через канцелярію Господарського суду Київської області представник позивача подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, що належать на праві власності приватному підприємству "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (02260, місто Київ, проспект Визволителів, 3, ідентифікаційний код 36602036) та заборони Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб’єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов’язані з реєстрацією прав на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, що належать на праві власності приватному підприємству "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (02260, місто Київ, проспект Визволителів, 3, ідентифікаційний код 36602036).

Згідно з ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

В обґрунтування поданої заяви, представник позивача послався на наступні обставини.

16 серпня 2009 року між приватним підприємством "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГІЯ" та приватним підприємством "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (далі – відповідач) був укладений договір про спільну участь у будівництві (про спільну діяльність) (далі – договір), згідно з умовами якого, сторони погодили, що здійснюють будівництво адміністративно – складських приміщень з ваговою, естакаду, будівлі складу, будівлі виробничо складських приміщень на земельній ділянці, яка знаходиться в селищі міського типу Калинівка, Васильківського району, Київської області по вулиці Залізнична, під №164 за рахунок спільних коштів та зусиль.

Відповідно до п. 2.2 договору, відповідач зобов'язувався забезпечувати постачання будівельних матеріалів для будівництва об’єктів, зазначених в п. 1.1 договору, власними силами та за власний рахунок.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що відповідач здійснюватиме внески у формі: робіт (послуг) по виконанню проекту об’єкту спільної діяльності; майна (матеріальних та нематеріальних активів) будівельних матеріалів, будівельної техніки в повному обсязі на всі потреби по будівництву об’єкту спільної діяльності.

Згідно з п. 3.6 договору, відповідач зобов’язувався забезпечити виконання будівельно-монтажних та налагоджувальних робіт по будівництву об’єкта спільної діяльності. Зазначені роботи виконуються згідно з графіками робіт, що узгодженні сторонами.

Відповідно до п. 3.8 договору, відповідач зобов’язувався розпочати виконання підготовчих та будівельно-монтажних робіт по будівництву об’єкта спільної діяльності у відповідності до погодженого сторонами графіку, але не пізніше ніж протягом одного місяця з дня підписання даного договору та/або не пізніше десяти днів з дня затвердження сторонами проектно-кошторисної документації.

Пунктом 6.6 договору встановлено, що будь-які інші права та обов’язки набуваються шляхом приєднання до договору та/або заміни однієї з сторін в договорі шляхом укладення всіма сторонами додаткової угоди до договору.

17 вересня 2009 року між приватним підприємством "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГІЯ", відповідачем та приватним підприємством "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР XXI СТОРІЧЧЯ" (далі – позивач) була укладена додаткова угода №1 до договору про спільну участь у будівництві (про спільну діяльність) від 16.08.2009 року (далі – додаткова угода), згідно з умовами якої, приватне підприємство "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГІЯ" та відповідач визнали порушення відповідачем зобов’язань за договором, передбачених п. 2.2, 2.7, 3.6, 3.8, зокрема, відповідачем не було розпочато будівельних робіт в погоджені між сторонами строки.

Відповідно до п. 1.2 додаткової угоди, відповідач, визнаючи неможливість подальшого виконання зобов’язань за договором та з метою досягнення цілей договору про спільну участь у будівництві, погоджувався на заміну його третьою особою з переведенням на таку особу всіх прав та обов'язків за договором про спільну участь у будівництві на підставі п. 6.6 договору про спільну участь у будівництві.

Пунктом 1.3 додаткової угоди встановлено, що приватне підприємство "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГІЯ" з метою досягнення цілей договору про спільну участь у будівництві, погоджується на заміну відповідача третьою особою з переведенням на таку особу всіх прав та обов'язків за договором про спільну участь у будівництві на підставі п. 6.6 Договору про спільну участь у будівництві.

Згідно з п. 1.4 додаткової угоди, позивач даною угодою підтвердив своє волевиявлення на заміну ним відповідача в договорі про спільну участь у будівництві з переведенням всіх прав та обов'язків сторони.

Сторони погодили, що у зв’язку з відсутністю здійснених відповідачем внесків на підставі договору про спільну участь у будівництві та відсутністю будь-яких фактичних витрат з боку відповідача укладення даної додаткової угоди є безвідплатним (п. 1.5 додаткової угоди).

Пунктом 1.6 додаткової угоди встановлено, що всі інші умови договору про спільну участь у будівництві від 16.08.2009 залишаються незмінними та є обов’язковими в подальшому для приватного підприємства "ТОРГІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГІЯ" та позивача.

Позивач послався на те, що він набув право власності на об’єкти нерухомості, а саме нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, проте зареєстрував право власності на вищевказані нежитлові приміщення відповідач.

Крім цього, позивач послався на те, що 05 березня 2018 року на територію складів, що належать позивачу, увійшла група осіб з вимогою звільнити нежитлові приміщення.

Вважаючи, що його права порушено, позивач звернувся до суду, просив витребувати у відповідача нерухоме майно, а саме будівлю офісно-складського приміщення, площею 1 691,5 кв.м., складське приміщення, площею 2 267,7 кв.м., під’їзний з/д шлях, площею 30 п.м., складну бетонно-плитову технологічну площадку, площею 8 030 кв.м., огорожу, що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, вартістю 1 500 000,00 грн. (далі – майно).

Також, просив суд вжити заходи забезпечення позову, вважав, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, вищевказане майно, згідно з договором застави (іпотеки) №PL17-125/28-2 від 16.05.2017 року, передано відповідачем в іпотеку публічному акціонерному товариству "ОТП Банк", що підтверджується довідкою з Державного реєстру Іпотек №20414873.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" учасником справи не являється, проте є іпотекодержателем майна, арешт на яке просив накласти позивач у заяві про забезпечення позову.

Так, застосування заходів забезпечення позову може порушувати інтереси публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", тому заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. ч. 1, 2 ст. 136, п, п. 1, 4 ч. 1, ч. 3 ст. 137, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. відмовити у задоволенні заяви приватного підприємства "БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР XXI СТОРІЧЧЯ" до приватного підприємства "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, що належать на праві власності приватному підприємству "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (02260, місто Київ, проспект Визволителів, 3, ідентифікаційний код 36602036) та заборони Міністерству юстиції України, його територіальним органам, суб’єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії, пов’язані з реєстрацією прав на нежитлові приміщення, загальною площею 3 959,2 кв.м., що складаються з будівлі офісно-складських приміщень А, площею 1 691,5 кв.м., та складського приміщення Б, площею 2 267,7 кв.м., що знаходяться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вулиця Залізнична, 172, що належать на праві власності приватному підприємству "КОМПАНІЯ "ЕНЕРДЖИ" (02260, місто Київ, проспект Визволителів, 3, ідентифікаційний код 36602036);

2. направити копію ухвали заявнику.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку, встановленому ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 15.03.2018 року.

Суддя                                 С. Грабець