ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

05 березня 2018 року Справа № 926/3819/17

За позовом Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія»

до Приватного підприємства «Металоінвест»

про стягнення заборгованості - 9329,82 грн.

Суддя Тинок О.С.

Секретар судового засідання Білоус Н.М.

Представники:

від позивача - Красюк О.О. (довіреність № 01-9/27-31 від 26.12.2017 року)

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство «Стивідорна компанія «Ольвія» звернулося з позовом до Приватного підприємства «Металоінвест» про стягнення заборгованості у сумі 9329,82 грн.

Дані позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач свої зобов'язання за укладеним між сторонами договором № 392П-2016 належним чином не виконував, у зв'язку з чим, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 8542,53 грн., а також за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідачу нараховані пеня у сумі 534,08 грн., інфляційні у сумі 190,36 грн. та 3% річних у сумі 62,85 грн.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 27.11.2017 року. Ухвалою від 11.12.2017 року розгляд справи відкладався на 10.01.2018 року.

Враховуючи те, що 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції, ухвалою від 10.01.2018 року суд встановив, що справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та відклав підготовче засідання на 31.01.2018 року, а ухвалою від 31.01.2018 року відклав підготовче засідання на 19.02.2018 року.

Ухвалою від 19.02.2018 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.03.2018 року.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання його представник не з'явився, хоча повідомлявся судом належним чином про дачу і час проведення судового засідання (ухвали суду від 27.11.2017 року, 11.12.2017 року, 10.01.2018 року, 31.01.2018 року та 19.02.2018 року направлялися на адреси, вказані у позовній заяві, а саме: адресу за якою відповідач зареєстрований, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України щодо реєстрації відповідача та адресу орендованого відповідачем приміщення, однак не отримані та повернуті Укрпоштою до суду).

Заслухавши представника позивача та розглянувши подані ним документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив:

20.12.2016 року між сторонами було укладено договір № 392П-2016 (надалі по тексту - договір) про надання послуг з вантажних операцій за замовленням замовника, на території портового оператора з вантажами, які прибули для замовника, що перевозяться водним, залізничним, автомобільним видами транспорту та пов'язаних з цим робіт та послуг (п. 1.1. договору).

Під вантажними операціями згідно умов договору розуміється - навантаження, вивантаження й перевантаження вантажу, завантаження і розвантаження транспортного засобу, технологічне накопичення вантажу, складські операції з вантажем.

Варіанти вантажних операцій, послуги, їх вартість, строки завезення, об'єми робіт та інше стосовно вантажу окремої номенклатури наводяться у додатках до цього договору, які є його невід'ємною частиною (п. 1.2. договору).

Пунктом 10.1. договору передбачено, що він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками та діє з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, при цьому умови цього договору зберігають силу протягом усього строку дії цього договору, а в частині зобов'язань замовника щодо сплати заборгованості та інших зобов'язань замовника - до виконання зобов'язань. В частині зобов'язань портового оператора - до повного виконання зобов'язань по суднам та вантажам у роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідно до п. 2.1.2. Договору Портовий оператор здійснює своєчасну перевалку вантажів Замовника з одного виду транспорту на інший своїми силами та засобами згідно з діючими на території Портового оператора правилами та нормами згідно чинного законодавства України.

Пунктом 2.1.15. договору встановлено, шо виходячи зі своїх можливостей портовий оператор, за заявками замовника, може виконувати додаткові роботи і надавати додаткові послуги, пов'язані з перевантаженням зазначеного вантажу. Оплата додаткових робіт та послуг, а також використаних при цьому матеріалів, проводиться відповідно до п.п. 3.8., 3.9. цього договору на підставі актів прийому-здачі виконаних робіт.

Згідно п. 5 додатку № 1 до договору, встановлено, що відповідно до п. 2.1.15. договору, виходячи зі своїх можливостей, портовий оператор за заявками замовника. які гарантують оплату, надає додаткові роботи та послуги (в т.ч. додаткові операції із залученням портальних кранів чи іншої техніки портового оператора, яка не передбачена умовами п. 1 додатку).

Відповідно до п. 2.2.2. договору відповідач зобов'язаний отримувати рахунки та акти надання послуг в бухгалтерії позивача відповідно до п. 3.10. договору, а згідно п. 2.2.3. договору відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати позивачу платежі за виконані ним роботи та послуги за цим договором.

Пунктами 3.4., 3.4.1. договору встановлено, що замовник оплачує портовому оператору навантажувально-розвантажувальні роботи (надалі по тексту - НРР), зберігання та інші можливі роботи, послуги, згідно до порядку справляння плат за НРР та додатків до цього договору.

Як передбачено п. 3.10. договору оплата здійснюється згідно з рахунками портового оператора, які попередньо направляються разом з актами надання послуг факсом (0552) 410-910 або по електронній пошті на адресу замовника, з наступним врученням протягом трьох робочих днів представнику замовника під розпис у спеціальному журналі обліку видачі первинних бухгалтерських документів контрагентам/клієнтам, який знаходиться в бухгалтерії портового оператора. При цьому представник замовника повинен бути належним чином уповноважений для одержання від портового оператора документів (для замовника).

Оплата здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з дати акту надання послуг, вказаної портовим оператором.

Оплата повинна здійснюватися з обов'язковим посиланням у платіжному дорученні на цей договір та рахунки (п. 3.10.4.), а фактом сплати у повному обсязі по наданому портовим оператором замовнику рахунку за надані послуги/роботи вважається зарахування грошових коштів на поточний рахунок портового оператора.

Так, згідно листа-заявки відповідача вих. № 130 від 14.07.2017 року, яким відповідач гарантував оплату робіт, позивач виконав зварювальні роботи по ремонту ущільнювача вантажу відповідача, у зв'язку з чим виставив останньому на оплату рахунок № 873 від 30.06.2017 року на загальну суму 3163,19 грн. за послуги мехмайстерень, що підтверджується актом надання послуг № 880 від 30.06.2017 року та приймально-здавальним актом.

19.07.2017 року позивач направив на електронну адресу відповідача (роздруківка з електронної пошти Outlook) рахунок № 873 та акт надання послуг № 880 від 30.06.2017 року, та у зв'язку з тим, що відповідач всупереч положенням п. 2.2.2., п. 3.10. договору зазначені документи в бухгалтерії позивача не отримав, позивач повторно направив на адресу відповідача зазначені документи рекомендованим листом вих. № 01-7/2037 від 29.08.2017 року.

Згідно витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, зазначений супровідний лист вих. № 01-7/2037 від 29.08.2017 року надійшов до відділення поштового зв'язку, за яким обслуговується відповідач, 02.09.2017 року, проте у зв'язку з ухиленням відповідача від отримання поштової кореспонденції та закінченням терміну зберігання, був повернутий на адресу позивача.

За таких обставин, строк виконання зобов'язання відповідача з оплати рахунку № 873 від 30.06.2017 року настав 15.09.2017 року, проте відповідач рахунок не оплатив, підписаний акт надання послуг або обґрунтовану відмову від його підписання на адресу позивача не надіслав.

Згідно п. 2.2.41. договору замовник зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дати отримання акту надання послуг підписати його та повернути один підписаний примірник портовому оператору. У разі якщо акт надання послуг не підписаний і не повернутий портовому оператору, він вважається погодженим замовником та прийнятим портовим оператором в роботу.

Також, позивач виконав на користь відповідача переважування вантажу у кількості 478,6 т., у зв'язку з чим виставив останньому на оплату рахунок № 869 від 15.07.2017 року на загальну суму 4623,56 грн., що підтверджується актом надання послуг № 874 від 15.07.2017 року та приймально-здавальним актом.

17.07.2017 року позивач відповідно до п. 3.10. договору попередньо направив рахунок № 869 та акт надання послуг № 874 від 15.07.2017 року електронною поштою на адресу відповідача, та 18.07.2017 року вручив зазначені документи під підпис у журналі обліку видачі первинних бухгалтерських документів контрагентам/клієнтам уповноваженому представнику відповідача.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був оплатити рахунок № 869 від 15.07.2017 року відповідно до умов п. 3.10. договору до 28.07.2017 року включно, проте відповідач рахунок не оплатив, підписаний акт надання послуг або обґрунтовану відмову від його підписання на адресу позивача не надіслав.

Згідно листа-заявки відповідача вих. № 143 від 20.07.2017 року, яким відповідач гарантував оплату робіт, позивач виконав навантаження майна відповідача, у зв'язку з чим виставив останньому на оплату рахунок № 850 від 20.07.2017 року на загальну суму 755,78 грн. за роботу крана «Сокол» та автонавантажувача «Конекрейнс», що підтверджується актом надання послуг № 900 від 20.07.2017 року та приймально-здавальним актом.

25.07.2017 року позивач направив на електронну адресу відповідача (роздруківка з електронної пошти Outlook) рахунок № 850 та акт надання послуг № 900 від 20.07.2017 року, та у зв'язку з тим, що відповідач всупереч положенням п. 2.2.2., п. 3.10. договору зазначені документи в бухгалтерії позивача не отримав, позивач повторно направив на адресу відповідача зазначені документи рекомендованим листом вих. № 01-7/2037 від 29.08.2017 року.

Згідно витягу з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпопгга» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, зазначений супровідний лист вих. № 01-7/2037 від 29.08.2017 року надійшов до відділення поштового зв'язку, за яким обслуговується відповідач, 02.09.2017 року, проте у зв'язку з ухиленням відповідача від отримання поштової кореспонденції та закінченням терміну зберігання, був повернутий на адресу позивача.

За таких обставин, строк виконання зобов'язання відповідача з оплати рахунку № 873 від 30.06.2017 року настав 15.09.2017 року, проте відповідач рахунок не оплатив, підписаний акт надання послуг або обґрунтовану відмову від його підписання на адресу позивача не надіслав.

Таким чином, за надані позивачем послуги за договором № 392П-2016 від 20.12.2016 року загальна сума заборгованості відповідача по рахункам № 873 від 30.06.2017 року, № 869 від 15.07.2017 року, № 850 від 20.07.2017 року становить 8542,53 грн.

При цьому, за несвоєчасне виконання взятих на себе зобов'язань, відповідно до укладеного між сторонами договору № 392П-2016 від 20.12.2016 року, позивачем нараховані відповідачу пеня у сумі 534,08 грн., три проценти річних у сумі 62,85 грн. та інфляційні втрати у сумі 190,36 грн.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Так, частина 1 та пункт 2 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлюють, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 пункту 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Тобто, відповідач порушуючи умови вищевказаного договору не оплатив у встановлений строк повну вартість наданих позивачем ослуг, а тому зобов'язаний сплатити позивачу заборгованість у сумі 8542,53 грн.

Частинами 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.4. договору за порушення строків оплати, встановлених цим договором, позивач має право стягнути з винної сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, яка діяла у період прострочення.

Відповідач неналежно та несвоєчасно виконував грошові зобов'язання по оплаті за надані йому послуги згідно договору № 392П-2016 від 20.12.2016 року, а тому має сплатити позивачу пеню у сумі 534,08 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 6.5. договору № 392П-2016 від 20.12.2016 року у разі прострочення оплати відповідачем позивач, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, має право стягнути суму боргу з відповідача з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми простроченого платежу.

Таким чином, відповідач за прострочення виконання грошового зобов'язання має сплатити позивачу три проценти річних у сумі 62,85 грн. та інфляційні втрати у сумі 190,36 грн.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 5, 123, 129, 130, 220, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Металоінвест» (58018, м. Чернівці, вул. Небесної Сотні, буд. 14-А, офіс 3, ідентифікаційний код 40984978) на користь Державного підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» (54052, м. Миколаїв, Корабельний р-н, а/с170, ідентифікаційний код 19290012, п/р 8816 у Філії МОУ АТ «Ощадбанк» м. Миколаєва № 10014/0187, МФО 326461) - основну заборгованість у сумі 8542,53 грн., пеню у сумі 534,08 грн., 3 % річних у сумі 62,85 грн., інфляційні втрати у сумі 190,36 грн. та судовий збір у сумі 1600,00 грн.

3. Наказ видати протягом п'яти днів після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 05 березня 2018 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 07 березня 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Тинок