ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018р. Справа № 917/1834/17

за позовом Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості (39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Арсенальний, 1, ідентифікаційний код 22548262)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (08133, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, )

2. Кременчуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (39631, м. Кременчук, вул. Київська, 66-Г, код 38183389)

про стягнення 10 155,91 грн.

Суддя Ореховська О.О.

Секретар Кобець Н.С.

За участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача (1): ОСОБА_1, довіреність від 01.01.2018р.

від відповідача (2): ОСОБА_2, довіреність від 02.01.2018р.

В судовому засіданні 12.03.2018р. суд, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, що повне рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

Суть справи: розглядається позовна заява Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості, м. Кременчук (далі по тексту - Кременчуцький МРЦЗ - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія", м. Кременчук (далі по тексту - ТОВ "Експансія" - відповідач (1)) та Кременчуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" , м. Кременчук (далі по тексту - Кременчуцька філія ТОВ "Експансія" - відповідач (2)) про стягнення суми виплаченого забезпечення в розмірі 10 155,91грн. (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог - вх. № 1959 від 21.02.2018р.).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.11.2017р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.11.2017р.) зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 917/1834/17. Справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.12.2017р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.12.2017р. розгляд справи відкладено на 09.01.2018р. з підстав невиконання відповідачами вимог суду.

У зв"язку з набранням чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, 09.01.2018р. судом постановлено ухвалу, якою призначено справу № 917/1834/17 до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження; призначено підготовче засідання суду на 25.01.2018р.

Згідно ухвали господарського суду Полтавської області від 25.01.2018р. у справі № 917/1834/17 оголошено перерву в судовому засідання до 27.02.2018р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.02.2018р. відхилено клопотання відповідачів про зупинення провадження у справі, закрито підготовче провадження у справі № 917/1834/17. Справу призначено до судового розгляду по суті на 12.03.2018р.

Позивач явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, направив до суду заяву (вх. № 2572 від 12.03.2018р.), в якій просить суд провести судове засідання 12.03.2018р. за відсутності свого представника. Також у зазначеній заяві позивач повідомив про підтримання ним уточнених позовних вимог в повному обсязі.

Зазначена заява прийнята судом.

Відповідачі у справі відзив на позов не надали. Представник відповідачів в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на те, що підставою виникнення позовних вимог стало поновлення ОСОБА_3 на посаді водія навантажувача Кременчуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" за рішенням Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2017р. по справі № 524/4471/16-ц. Зазначає, що на даний час триває касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" на рішення Автозаводського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2017р. та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 15.08.2017р. по справі № 524/4471/16-ц, якою зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні уповноваженого представника відповідачів, суд встановив:

Громадянин ОСОБА_4 (далі - гр. ОСОБА_4Г.) працював за трудовим договором на посаді водія навантажувача у Кременчуцькій філії ТОВ "Експансія".

Наказом від 30.05.2016р. № 215-к зазначена особа була звільнена із займаної посади за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

03.06.2016р. гр. ОСОБА_4 звернувся до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості (далі - Кременчуцький МРЦЗ) із заявою про надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю (а.с. 19).

На підставі вказаної заяви гр. ОСОБА_4 та відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" останньому було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю (витяг із наказів про прийняті рішення - а.с. 22-23).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2017 р. у справі № 524/4471/16-ц (а.с. 8-9) позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання звільнення незаконним, стягнення грошових коштів задоволено частково. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_4 з посади водія навантажувача Кременчуцькій філії ТОВ "Експансія". Поновлено ОСОБА_4 на роботі в Кременчуцькій філії ТОВ "Експансія" з 30.05.2016р. Присуджено до стягнення з ТОВ "Експансія" на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 30.05.2016р. по 20.01.2016р. в сумі 22 599,20грн. без урахування обов"язкових платежів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 15.08.2017р. по справі № 524/4471/16-ц (а.с.10-16) рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.01.2017 р. у справі № 524/4471/16-ц залишено без змін.

Зазначена ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення і на дату прийняття господарським судом рішення у даній справі в касаційному порядку не скасована.

Наказом ТОВ "Експансія" № 2п від 20.01.2017р. (а.с. 18) гр. ОСОБА_4 поновлено на посаді водія навантажувача з 30.05.2016р.

27.01.2017р. було припинено реєстрацію гр. ОСОБА_4 як безробітного у зв'язку з поновленням на роботі за рішенням суду (витяг з наказу Кременчуцького МРЦЗ від 21.01.2017р. № НТ170127 - а.с. 22-23).

Згідно розрахунку позивача (а.с. 19 - зворотній бік) у період перебування на обліку в Кременчуцькому МРЦЗ у період з 01.07.2016р. по 17.01.2017р. гр. ОСОБА_4 отримав допомогу по безробіттю в загальній сумі 10 155,91грн.

07.02.2017р. Кременчуцьким МРЦЗ видано наказ за № 24 про відшкодування ТОВ "Експансія" коштів, виплачених як допомога по безробіттю гр. ОСОБА_4, розмірі 10 155,91грн. (а.с. 20).

07.02.2017р. позивачем на адресу Кременчуцької філії ТОВ "Експансія" направлено лист з вимогою про відшкодування коштів, які підлягають поверненню протягом 15 календарних днів від дня отримання даного листа (а.с. 18 - зворотній бік). Зазначений лист отримано Кременчуцькою філією ТОВ "Експансія" 07.02.2017р., про що свідчить підпис її представника на зазначеному листі, засвідчений печаткою філії.

Докази відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю в матеріалах справи відсутні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі - страхування на випадок безробіття) - система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття (далі - забезпечення) та соціальні послуги мають застраховані особи (ч. 1 ст. 6 Закону).

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що видами забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності.

Згідно з приписами ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення" (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) інвалід, який не досяг встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам" та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Права, обов'язки та відповідальність у сфері страхування на випадок безробіття визначено розділом VII Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Зазначена норма кореспондується з положеннями ч. 4 ст. 35 вказаного Закону, відповідно до яких із роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Таким чином, обов'язок з відшкодування виплаченої допомоги по безробіттю в разі поновлення безробітного на посаді на підставі рішення суду покладається на роботодавця.

У даному випадку, роботодавцем звільненого та поновленого на підставі судового рішення гр. ОСОБА_4 є ТОВ "Експансія", а тому, останнє зобов'язане відшкодувати виплачену позивачем вказаній особі суму допомоги у зв'язку з безробіттям.

Згідно з ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Позивач звільнений від сплати судового збору згідно п. 18 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ( в редакції, що діяла на момент звернення з позовом), у зв'язку з цим судовий збір стягується з відповідача в дохід бюджету.

Керуючись ст.ст. 129 (ч. 2), 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (08133, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ) в особі Кременчуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (39631, м. Кременчук, вул. Київська, 66-Г, код 38183389) на користь Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості (39600, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Арсенальний, 1, ідентифікаційний код 22548262, р/р 3202, банк ГУДКСУ у Полтавській області, одержувач Кременчуцький міськрайонний центр зайнятості, МФО 831019 ) суму виплаченого забезпечення в розмірі 10 155,91грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (08133, Київська область, Києво - Святошинський район, м. Вишневе, вул. Промислова, 5, ) в особі Кременчуцької філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Експансія" (39631, м. Кременчук, вул. Київська, 66-Г, код 38183389) в дохід Державного бюджету (отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106; код отримувача за ; банк отримувача Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача 820019; рахунок отримувача 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) 1 600, 00грн. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 Господарського процесуального кодексу України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 15.03.2018р.

Суддя О.О. Ореховська