У Х В А Л А

02 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 1/36

Провадження №12-7 звг 18

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді -доповідача: Рогач Л.І.

суддів: Антонюк Н.О., Бакуліної С.В., Британчука В.В., Гудими Д.А., Данішевської В.І., Золотнікова О.С., Кібенко О.Р., Князєва В.С., Лобойка Л.М., Лященко Н.П.,

Прокопенка О.Б., Саприкіної І.В., Ситнік О.М., Ткачука О.С., Уркевича В.Ю., Яновської О.Г.

перевірила заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-промислова компанія» (далі - ТОВ «УГПК», позивач, заявник) про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 1/36 Господарського суду Донецької області

за позовом ТОВ «УГПК»

до Державного підприємства «Селідіввугілля»

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26 березня 2004 року у справі № 1/36 частково задоволено позов та стягнуто з Державного підприємства «Селідіввугілля» на користь Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» 7744552,95 грн основного боргу, 4423397,67 грн відсотків, витрат за ІТП та держмито; в решті позовних вимог відмовлено. На виконання вказаного рішення господарський суд видав наказ від 06 квітня 2004 року № 1/36.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19 грудня 2008 року відмовлено у задоволенні заяв ТОВ «УГПК» та відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Постановою Вищого господарського суду України від 18 березня 2009 року у справі № 1/36 скасовано ухвалу Господарського суду Донецької області від 19 грудня 2008 року, задоволено заяви ТОВ «УГПК» та відділу державної виконавчої служби Селидівського міського управління юстиції Донецької області про заміну сторони у виконавчому провадженні. Здійснено заміну Акціонерного комерційного агропромислового банку «Україна» на ТОВ «УГПК» у виконавчому провадженні щодо виконання наказу за рішенням Господарського суду Донецької області від 26 березня 2004 року у справі № 1/36.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 серпня 2009 року відмовлено в порушенні касаційного провадження щодо перегляду постанови Вищого господарського суду України від 18 березня 2009 року у справі № 1/36.

13 лютого 2014 року Європейський суд з прав людини (п'ята секція) розглянув та прийняв остаточне рішення за заявою ТОВ «УГПК» № 71904/12, приєднаною до справи № 59834/09 «Щукін та інші проти України» (Shchukin аnd othеrs v. Ukrainе) з підстав порушення Урядом України пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до цієї Конвенції на користь заявника стосовно тривалого невиконання рішень, винесених національними судами у справах № 19/600, 19/414, 1/161, 1/248, 1/36.

У січні 2018 року ТОВ «УГПК» звернулося до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 1/36 на підставі пункту 2 частини третьої статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України).

Обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ «УГПК» вказало, що фактичне виконання Урядом України рішення Європейського суду з прав людини за заявою № 71904/12 відбулось у травні 2015 року. Крім того, тривале невиконання рішень Господарського суду Донецької області від 26 березня 2004 року у справі № 1/36 та Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року завдає прямих збитків ТОВ «УГПК», а саме втрат від інфляції національної валюти та 3 % річних. Проаналізувавши знецінення гривні за період з 2004 по 2015 роки, заявник у справі №1/36, відповідно до приписів пункту 2 частини третьої статті 320 ГПК України та положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України просив стягнути з Держави Україна штрафні санкції за період 2004 - 2017 роки у розмірі 27866550,30 грн та вартість знецінення гривні, що відбулося за період 2004-2015 роки, в розмірі 1703390,56 доларів США.

Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2018 року заяву ТОВ «УГПК» про перегляд за виключними обставинами рішення у справі № 1/36 залишено без руху. Надано заявнику встановлений ГПК України строк для усунення недоліків, указаних в ухвалі, зокрема для зазначення судового рішення, про перегляд якого просить заявник, з метою перевірки дотримання строку, передбаченого пунктом 2 частини другої статті 321 ГПК України, наведення дати, коли ТОВ «УГПК» довідалося або повинно було довідатися про набуття рішенням міжнародної судової установи статусу остаточного, для перевірки дотримання строку, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 321 ГПК України.

20 лютого 2018 року до Верховного Суду від ТОВ «УГПК» надійшла заява про усунення недоліків від 31 січня 2018 року, за змістом якої заявник просить на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Щукін та інші проти України» переглянути справу № 1/36, а саме: постанову Вищого господарського суду України від 18 березня 2009 року, ухвалу Верховного Суду України від 13 серпня 2009 року; витребувати з органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, копію згаданого рішення Європейського суду з прав людини.

Також ТОВ «УГПК» подало клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд судового рішення у справі № 1/36 за виключними обставинами, повідомивши, що поштовий конверт з рішенням Європейського суду з прав людини від 13 лютого 2014 року у справі «Щукін та інші проти України» заява № 59834/09 надійшов доТОВ «УГПК» у березні 2014 року (на підтвердження надано копію конвертаз відправленням із цього суду з датою відправки - 14 лютого 2014 року, додаток № 6 до заяви).

Суд зазначає, що заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 2 частини третьої статті 320 ГПК України (у зв'язку з встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні цієї справи судом), може бути подана особою, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, не пізніше тридцяти днів з дня, коли така особа дізналася або повинна була дізнатися про набуття цим рішенням статусу остаточного.

Відповідно до змісту частини першої статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку, у межах якого вчиняється процесуальна дія, розпочинається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Разом з тим, у лютому - березні 2014 року (станом на час набуття рішенням Європейського суду з прав людини статусу остаточного та отримання рішення ТОВ «УГПК») була чинною редакція ГПК України, яка також передбачала процедуру перегляду судових рішень господарських судів на підставі встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом (пункт 2 частини першої статті 11116 Кодексу).

За змістом частин другої та третьої статті 11117 ГПК України (у редакції станом на лютий - березень 2014 року) заява про перегляд судових рішень на підставах, передбачених пунктом 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, може бути подана не пізніше одного місяця з дня, коли особі, на користь якої постановлено рішення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, стало відомо про набуття цим рішенням статусу остаточного. У разі пропущення строку, встановленого частинами першою, другою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк.

За наданими ТОВ «УГПК» відомостями, принаймні з березня 2014 року заявник був обізнаний про наявність остаточного рішення Європейського суду з прав людини на його користь у справі №1/36, відтак мав законодавчу можливість звернутися із заявою про перегляд судового рішення на цій підставі, здійснивши відповідні процесуальні дії щодо судового рішення, прийнятого у справі № 1/36; обставини, які б перешкоджали своєчасно звернутися із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 18 березня 2009 року, ухвали Верховного Суду України від 13 серпня 2009 року не наведені, та з наданих ТОВ «УГПК» матеріалів не вбачаються.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що заявник не довів поважності причин пропуску строку звернення із заявою про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 1/36 на підставі пункту 2 частини третьої статті 320 ГПК України, підстави для задоволення поданого клопотання щодо поновлення строку відсутні.

За практикою Європейського суду з прав людини гарантії держави, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись усіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20 травня 2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28 березня 2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18 листопада 2010 року) .

Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами визначений статтею 325 ГПК України, за змістом частини другої якої справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті провадження за заявою ТОВ «УГПК» про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 1/36 слід відмовити.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 113, 116, 119, 234, 293, 320, 321 ГПК України, статтями 11116,11117 ГПК України (у редакції, чинній на момент набуття рішенням Європейського суду з прав людини в цій справі статусу остаточного) Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-промислова компанія» про поновлення пропущеного процесуального строку на подання заяви про перегляд за виключними обставинами судового рішення у справі № 1/36 (провадження № 12-7звг18) Господарського суду Донецької області відмовити.

2. Відмовити у відкритті провадження за заявою Товаристваз обмеженою відповідальністю «Українська гірничо-промислова компанія» про перегляд судового рішення у справі № 1/36 (провадження 12-7звг18) Господарського суду Донецької області за виключними обставинами.

3. Копію ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Рогач Л.І.

Судді:

Антонюк Н.О. Лобойко Л.М.

Бакуліна С.В. Лященко Н.П.

Британчук В.В. Прокопенко О.Б.

Гудима Д.А. Саприкіна І.В.

Данішевська В.І. Ситнік О.М.

Золотніков О.С. Ткачук О.С.

Кібенко О.Р. Уркевич В.Ю.

Князєв В.С. Яновська О.Г.