ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2018 Справа № 917/2101/17

Суддя Гетя Н.Г., розглянувши заяву (вхідний канцелярії суду №2479) Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" про забезпечення позову по справі №917/2101/17

За позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" вул. Харчовиків, 13, м. Полтава, Полтавська область, 36014

до Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк", ул. Кудрявський узвіз, 2, м. Київ, 04053

про визнання недійсним правочину щодо переходу права власності.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Приватне Підприємство "Ліро", вул. Вузька, 19, м. Полтава, 36022;

2. Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_1, вул. Старий Поділ, 3, м. Полтава, 36022.

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017 року господарським судом Полтавської області прийнято до розгляду позовну заяву ПАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" до ПАТ "Кристалбанк" та відкриття провадження у справі 917/2101/17.

Ухвалою суду від 18.12.2017 року відмовлено ПАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

06.03.2018 року на адресу господарського суду Полтавської області надійшла заява ПАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" про забезпечення позову (вх. канц. суду №2479), в якій заявник просить суд:

- забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно за адресою: м.Полтава, вул.Харчовиків, 13 яке складається з профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гараж для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., пост-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18.9 кв.м., камера для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів загальною площею1055,9 кв.м., трансформаторний пункт загальною площею 36,5 кв.м. що належить на праві власності ПП "Ліро" відповідачу по справі;

- Заборонити ПП "Ліро" відчужувати нерухоме майно за адресою: м.Полтава, вул.Харчовиків, 13 яке складається з профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гараж для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., пост-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18.9 кв.м., камера для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів загальною площею1055,9 кв.м., трансформаторний пункт загальною площею 36,5 кв.м. що належить їм на праві приватної власності, до набрання законної сили рішення суду по справі №917/9101/17.

Дана заява вмотивована тим, що нерухоме майно що знаходиться за аресою: м.Полтава,вул.Харчовиків, 13, яке належало на праві приватної власності ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662", 17.02.2017р. вибуло з володіння власника не з їхньої волі на користь ПАТ "КРИСТАЛБАНК" та 08.08.2017р. на підставі договору купівлі-продажу стало власністю ПП "ЛІРО".

При розгляді заяви суд керувався наступним:

Згідно частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, обовязок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обовязковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову подана до суду з урахуванням заяви про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить суд витребувати з володіння ПП "ЛІРО" на користь ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" об"єкт нерухомості нежитлові приміщення, виробничі будівлі, що знаходяться за адресою м. Полтава, вул.Харчовиків, 13.

Однак, 13.03.2018р. судом відхилено заяву ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" про зміну предмету позову.

Згідно статей 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136,140,234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" про забезпечення позову по справі №917/2101/17 - відмовити.

Ухвала підписана 13.03.2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання (ст.ст.235, 255-256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Гетя Н.Г.