ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р.                                                                        м. Київ

Справа № 911/3887/17

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Головного управління Національної поліції в Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Тетерів” про зобов’язання повернути кошти та стягнення штрафних санкцій, без виклику представників сторін,

встановив:

Головне управління Національної поліції в Сумській області звернулось до Господарського суду Київської області (далі – ГУ НП в Сумській області) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Виробниче об’єднання “Тетерів” (далі – ТОВ «ВО Тетерів») про зобов’язання повернути кошти у сумі 75 970,00грн та стягнення 15 194,00грн штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на порушення зобов’язань за договором №560 від 24.07.2017, а саме поставку товару неналежної якості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.01.2018 постановлено розгляд даної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.2 ст.252 ГПК України, встановлено процесуальні строки: відповідачу – для подання відзиву та заперечення; позивачу – відповіді на відзив.

Копія відповідної ухвали суду отримана позивачем – 19.01.2018, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №899 (а.с.54), відповідачем – 20.01.2018, як підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №902 (а.с.55).

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Клопотання відповідача, подане з пропущенням строку, встановленого ч.7 ст.252 ГПК України, залишено без розгляду ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2018.

Разом з відповідним клопотанням від відповідача – ТОВ «ВО «Тетерів» надійшов відзив на позов з доказами в обґрунтування заявлених вимог та доказами направлення його копії відповідачу. Відповідний відзив подано з пропущенням строку, встановлено ч.2 ст.251 ГПК України, - здано відділенню зв’язку №133 м. Києва для відправлення до суду лише 14.02.2018, оскільки останній день строку для її подання – 05.02.2018 (відповідно до ч.4 ст. 116 ГПК України, т.я. 04.02.2018 - неробочий день).

Від позивача у справі – ГУ НП в Сумській області 27.02.2018 надійшло клопотання, у якому позивач просив не брати до уваги відзив з підстав пропущення строку для його подання, а також не долучати його до матеріалів справи.

02.03.2018 від відповідача надійшли заперечення щодо такого клопотання позивача, у яких відповідач просив у задоволення клопотання ГУ НП в Сумській області відмовити.

02.03.2018 від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи з підтвердженням направлення його копії позивачу.

В силу ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

Оскільки відповідач не посилався на наявність у нього певних причин, які йому завадили подати відзив у строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України, та не заявив клопотання про поновлення такого строку, суд вирішує спір без урахування доводів відзиву.

Відповідно до ч.3 ст.80 ГПК України, відповідач повинен подати суду докази разом з поданням відзиву. При цьому, як визначено ч.8 ст.80 ГПК України, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Зважаючи на те, що відповідач не обґрунтував неможливість подання доказів, у строк, визначений ч.3 ст.80 ГПК України, подані відповідачем докази долучені до матеріалів справи, однак, до розгляду судом не прийняті.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

24.07.2017 між сторонами у справі – ГУ НП в Сумській області (покупець) та ТОВ “ВО “Тетерів” (продавець) укладено договір № 560 про закупівлю аптечок медичних для підрозділів Національної поліції України, які беруть участь у забезпеченні публічної безпеки і порядку за державні кошти (а.с.14-16, 41-43, далі – договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, продавець зобов’язується передати у власність аптечки медичні для підрозділів Національної поліції України, які беруть участь у забезпеченні публічної безпеки і порядку (п. 1.1 договору).

Відповідно до пп. 1.2, 1.3 договору, кількість товару становить 100шт; ціни продавця за поставлені товари визначаються згідно цінової пропозиції, яка діє протягом 90 календарних днів з моменту розкриття цінових пропозицій.

Згідно п. 2.1 договору, ціна товару вказується у накладних, а також до вартості товару входять витрати на транспортування, страхування, сплату податку та інших обов’язкових платежів; загальна вартість договору становить 75 970,00грн з ПДВ (п. 2.2 договору).

У відповідності до п. 4.1 договору, оплата товару проводиться після отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця, протягом 20 банківських днів, на підставі рахунків та накладних, за умови надходження коштів та рахунок покупця з держбюджету, призначених на ці цілі.

Як визначено умовами договору, товар повинен мати сертифікати якості та відповідати державним стандартам (п. 5.1 договору).

Згідно п. 5.2 договору, покупець зобов’язаний перевірити відповідність та якість товару і письмово повідомити продавця про невідповідний, неякісний або зіпсований товар протягом 5 робочих днів з моменту поставки; заміна невідповідного та неякісного товару здійснюється на підставі акту, оформленого сторонами; присутність представника продавця при перевірці є обов’язковою.

При цьому, відповідно до п. 5.3 договору, неякісний, невідповідний або зіпсований товар продавець зобов’язаний протягом 5 робочих днів після підписання відповідного акту замінити на якісний та відповідний або протягом 2 банківських днів повернути покупцю кошти за невідповідний або неякісний товар на його розрахунковий рахунок; в іншому випадку покупець повертає невідповідний або неякісний товар продавцю.

У разі не виконання сторонами договору своїх договірних зобов’язань протягом зазначеного терміну до них застосовуються штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки (п. 8.1 договору).

Як визначено п.10.1 договору, він набуває чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2017 або до кінця виконання зобов’язання чи до моменту розірвання сторонами.

На товар, який є об’єктом купівлі-продажу за умовами договору, виданий сертифікат якості №280717/10.0 від 28.07.2017, відповідно до якого аптечка (набір) першої медичної допомоги «Тип 4», в індивідуальній упаковці футляр-підсумок серія №0717 відповідає вимогам ТУ У 21.1-3:2017 та дозволений до реалізації (а.с.44).

Відповідно до наданого сертифікату, виробник – відповідач у справі гарантує відповідність аптечок вимогам ТУ при дотриманні умов транспортування і зберігання.

Як встановлено судом, за видатковою накладною №41 від 09.08.2017 відповідачем передано позивачу 100шт медичних аптечок на суму 75 970,00грн (а.с.45).

Платіжним доручення №3140 від 11.08.2017 позивачем перераховано відповідачу 75 970,00грн в рахунок переданого товару (а.с.46).

26.09.2017 Державною службою з лікарських засобів та контролю за наркотиками прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних заходів) на підставі акту перевірки характеристик продукції від 25.09.2017 №01 ТОВ «ВО «Тетеріїв» (а.с.39-40).

Вказаним рішенням заборонено введення продукції в обіг на підставі ст.ст.29-30 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ст.12 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» з строком виконання 15.10.2017.

У жовтні 2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією №651/26/002-2017 від 20.10.2017, у якій вимагав замінити медичний засіб «Кровоспас» на аналогічний товар належної якості, або ж, у разі неможливості здійснити таку заміну, повернути сплачену за товар грошову суму у розмірі 75 970грн (а.с.48-49).

Відповідаючи на відповідну претензію позивача, відповідач листом від 30.10.2017 за вих.№30/10-1 просив надати йому час для доведення у законному порядку того, що продукція товариства є цілком безпечною та належним чином сертифікованою в Україні.

У відповіді на претензію відповідач зазначив про оскарження ним законності дій Державної служби з лікарських засобів та контролю за наркотиками до адміністративного суду.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов’язку повернути грошові кошти за поставлений товар у зв’язку з його неякісністю та застосування до відповідача відповідальності у вигляді штрафу.

Заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму; договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

В силу чч.1,2 ст.268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів; номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі.

Як визначено чч.3,4 ст.268 ГК України, у разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості; постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Згідно чч.5,6,7 ст.268 ГК України, у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми; у разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника; якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

Оскільки сторони визначили у договорі умови щодо якості товару, переданий товар, за змістом ч.3 ст.268 ГК України, мав відповідати таким вимогам. При цьому, про невідповідність відповідним вимогам, як домовлено сторонами, позивач мав повідомити в порядку та у строк, які визначили сторони – письмово протягом 5 робочих днів з моменту поставки. При цьому, сторони домовились про обов’язкову присутність при цьому відповідача.

Як встановлено на підставі поданих доказів, протягом визначеного договором строку, факт невідповідності товару якості, визначеній договором, не встановлено у порядку, передбаченому договором. Отже, підстав для задоволення заявлених вимог, які ґрунтуються на не виконанні умов договору, що полягає у поставці товару неналежної якості та застосування у зв’язку з цим відповідальності, визначеної ч. 7 ст.269 ГПК України, не має.

Фактично з матеріалів справи вбачається, що об’єктом купівлі-продажу за договором є аптечка, до складу якої входить медичний виріб «Кровоспас» щодо якого рішенням Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками від 26.09.2017, даних щодо скасування якого або визнання незаконними дій щодо його прийняття, на час розгляду даної справи не надано, накладено заборону введення в обіг.

В силу ч.1 ст.28 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», якщо орган ринкового нагляду встановив, що продукція становить серйозний ризик, він невідкладно вимагає відповідно до методики вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженої Кабінетом Міністрів України, від відповідного суб'єкта господарювання вилучити таку продукцію з обігу та/або відкликати її чи забороняє надання такої продукції на ринку.

Відповідно до ст.31 вказаного Закону, заборона надання продукції на ринку (введення в обіг або розповсюдження продукції) застосовується органами ринкового нагляду у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальну безпечність нехарчової продукції"; заборона надання продукції на ринку не поширюється на дії, пов'язані з поверненням такої продукції її розповсюджувачу або виробнику в межах вжиття заходів щодо вилучення відповідної продукції з обігу, її відкликання чи передачі цієї продукції з метою знищення або приведення в інший спосіб до стану, що виключає її використання.

Отже, фактично у даному позові позивач посилається не на факт невідповідності товару узгодженій за взаємною згодою у договорі якості, а на факт вилучення з обігу товару, який є невід’ємною частиною аптечки (набір) першої допомоги (упакований індивідуально у футляр-підсумок).

Заборона обігу виробу тягне за собою неможливість такого виробу бути предметом купівлі-продажу взагалі, між тим, вимоги щодо визнання недійсним укладеного сторонами договору у даній справі не заявлені. При цьому, в силу ч.2 ст.237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.237 ГПК України, ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин. При цьому, в силу ч.3 ст.252 ГПК України, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідної заяви щодо визнання недійсним договору позивач не подавав.

В силу ч. 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, таким чином, враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили протягом двадцяти днів та може бути оскаржено в порядку, визначеному ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.17.5 ч.1 Перехідних положень ГПК України.

Суддя                                 А.Р. Ейвазова