ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року Справа № 923/1155/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Фідленс" (смт. Варва, Варвинський район Чернігівська область),

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агротрейд Інвест" (с. Верхні Сірогози, Нижньосірогозький район Херсонська область),

до відповідача-2: Приватного акціонерного товариства "Агропромислова Компанія" (м. Мелітополь, Запорізька область),

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача-1 - не прибув;

відповідача-2 - не прибув.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить визнати недійсним договір комісії на придбання товарів №230117 від 23.01.2017 р., уклдаений відповідачами, з підстав фіктивності правочину (ст. 234 Цивільного кодексу України) та відсутності в ньому істотної умови (ст. 1012 Цивільного Кодексу України та п. 1 203 Цивільного кодексу України). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 6, 203, 207, 215, 526, 546, 549, 551, 612, 638 ЦК України, ст. 15, 62, 72, 180, 193, 222, 230-233, 248 ГК України.

Позивач, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, надіславши після закриття підготовчого провадження додаткові письмові пояснення з клопотанням про розгляд справи по суті без участі його представника.

Відповідачі, повідомлені про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, не скористались своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомили. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк, без поважних причин, відповідач-1 не надав.

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву просить суд залишити позов без розгляду, оскільки в провадженні Господарського суду Запорізької області на розгляді перебуває судова справа № 908/2317/17 за зустрічним позовом ТОВ «Торговий дім Фідленс» до ТОВ «Торговий дім «Агротрейд Інвест» та ПрАТ «Агропромислова компанія» про визнання недійсним договору комісії на придбання товарів № 230117 від 23.01.2017 р. укладеного між ПрАТ «Агропромислова компанія» та ТОВ «Торговий дім «Агротрейд Інвест».

Зазначене клопотання відповідача-2 залишене судом без задоволення, оскільки підставою недійсності зазначеного у зустрічному позові (судова справа № 908/2317/17) договору комісії на придбання товарів № 230117 від 23.01.2017 р. є перевищення повноважень керівником ПрАТ «Агропромислова компанія» при укладенні даного договору (п. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України).

Підставою ж для визнання недійсним договору комісії на придбання товарів № 230117 від 23.01.2017 р., укладеного між ПрАТ «Агропромислова компанія» та ТОВ «Торговий дім «Агротрейд Інвест» по даній судовій справі № 923/1155/17 є визнання недійсним договору комісії з підстав фіктивності правочину (ст. 234 Цивільного кодексу України) та відсутності в ньому істотної умови.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

Підготовче засідання відкладалось з 09.01.18 до 16.02.18, відповідна ухвала суду занесена до протоколу підготовчого засідання 09.01.18.

Ухвалами по справі, які занесені до протоколу підготовчого засідання 16.02.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 01.03.18.

У судовому засіданні 01.03.18 ухвалено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

Між ТОВ «Торговий дім «Агротрейд Інвест» та ПрАТ «Агропромислова компанія» було укладено договір комісії на придбання товарів № 230117 від 23.01.2017 р. Відповідно до умов вказаного договору Відповідач-1 (Комітент) та Відповідач-2 (Комісіонер) домовилися про те, що Комісіонер зобовязався укласти від свого імені та за рахунок Комітента договір поставки з ТОВ «Торговий дім Фідленс» та передати все отримане за цим договором Комітентові.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити І1К. іншим актам законодавства, а також моральним засадам суспільства: 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину, має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

На думку позивача, оспорюваний ним договір був укладений для створення фіктивних договірних взаємовідносин з метою звернення третьої особи Відповідача-1 з позовом до Позивача та Відповідача-2 по судовій справі № 908/2317/17.

Фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін.

Крім того, як стверджує позивач, умови оспорюваного ним договору не містять такої істотної умови, як інформацію про майно та ціну на майно, передбачені ст. 1012 ЦК України.

Разом з тим позивач, не будучи учасником спірного договору комісії на придбання товарів № 230117 від 23.01.2017 р., не зазначає у позовній заяві які саме його права або охоронювані законом інтереси порушуються зазначеним правочином.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та охоронюваних законом інтересів оспорюваним правочином, учасником якого він не є.

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача не були порушені відповідачами, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 05 березня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов