ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3233/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Фіто Україна (10001, Житомирська обл., м. Житомир, просп. Незалежності, буд. 188, )

до відповідача ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65076, м. Одеса, вул. Щорса, буд. 2, )

про стягнення заборгованості за Договором поставки з відстрочкою платежу від 01.04.2016 № 13/16 у розмірі 34 180,00 грн.

Суддя Погребна К.Ф.

При секретарі Арзуманян В.А.

Представники:

Від позивача не зявився;

Від відповідача ОСОБА_2 за довіреність 20.10.2017р.

Встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю Фіто Україна звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості за Договором поставки з відстрочкою платежу від 01.04.2016 № 13/16 у розмірі 34 180,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем неналежно виконувались умови Договору поставки з відстрочкою платежу від 01.04.2016 № 13/16 щодо оплати вартості поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.12.2018р. провадження по справі №916/3233/17 було відкрито. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Одночасно з поданням позовної заяви до суду, Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА було подано заяву від 26.12.2018р., зареєстровану за вх.ГСОО № 2-6864/17 від 26.12.2017р., про забезпечення позову, у якій заявник просив суд накласти арешт на майно та грошові кошти ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, що належать або підлягають передачі або сплаті ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю і знаходяться у нього чи інших осіб, у розмірі ціни позову 34 180грн. та судового збору у розмірі 1 600грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.12.2017р. в задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА від 26.12.2017р. (вх.ГСОО № 2-6864/17 від 26.12.2017р.) про забезпечення позову було відмовлено.

24.01.2018р. до господарського суду Одеської області позивачем подано заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач в судові засідання зявлявся, надав відзив на позов від 01.02.2018р. вх.. ГСОО №2143/18 , згідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними в звязку з чим в задоволені позову просить суд відмовити повністю.

Так, обґрунтовуючи свої заперечення відповідач зазначає, що обовязок по сплаті вартості отриманого товару на користь позивача у відповідача не настав, оскільки умовами п. 4.1. Договору сторонами погоджено, зокрема, що покупець здійснює оплату вартості партії товару на рахунок постачальника протягом 14 календарних днів з моменту її реалізації.

Отже, за твердженням відповідача, оскільки частина товару, а саме вартістю 34 180,44грн. наразі є ним нереалізованою, обовязок оплати цієї частини товару у відповідача ще не виник.

Крім того, у наданих запереченнях відповідачем було зазначено, що посилання позивача на розумні строки виконання зобовязань, за умови визначення сторонами Договору певної події, з якою повязаний обовязок Покупця оплатити товар, а саме: реалізацію товару Покупцем третім особам, не може бути покладено в основу висновку про порушення Покупцем умов Договору за відсутності доказів настання зазначеної події.

Крім того відповідач стверджує, що не отримував офіційний лист вимогу позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА вих № 27/10/2 від 27.10.2017р.

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив.

01 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА (Постачальник) та ОСОБА_1 фірмою Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (Покупець) було укладено Договір поставки з відстрочкою платежу № 13/16 (надалі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати товару, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору, товаром за даним договором є товари, зазначені в узгодженому сторонами прейскуранті (специфікаціях), які є невідємними частинами даного договору.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що поставка товару здійснюється за узгодженими між сторонами цінами, зазначеними в прейскуранті (специфікаціях). При цьому Постачальник зобовязується не збільшувати ціни, зазначені в прейскуранті (специфікаціях), протягом 14 календарних днів з моменту їх узгодження сторонами. Постачальник зобовязується надавати ціни в прейскуранті, які узгоджені між Покупцем та Постачальником, на рівних умовах, як для Покупця так і для інших роздрібних компаній.

Згідно до п. 3.1. Договору, поставка товару здійснюється на умовах DDP-склад Покупця (ІНКОТЕРМС 2010) однією або кількома партіями відповідно до специфікацій або накладних, які складаються на кожну партію товару. По узгодженню сторін одержувачем товару за даним договором може бути третя особа.

Умовами п. 3.12. Договору визначено, що з 30 днів до закінчення строку придатності чи реалізації товар / по закінченню строку придатності чи реалізації товару Постачальник зобовязується прийняти товар з оформленням відповідних товарно-транспортних та бухгалтерських документів (накладних, товарно-транспортних накладних).

Відповідно до п. 3.16. Договору, Покупець має право визначити та повернути товари, які реалізуються у магазині Покупця, як товари які не мають попиту та надати дані Постачальнику про продаж даних товарів, які підтверджують економічне обґрунтування недоцільність подальшого розміщення товарів в магазинах Покупця. Постачальник зобовязаний забрати товари, які не мають купівельний попит, протягом 7 днів з моменту отримання даних, які підтверджують дане обґрунтування. Вартість товару, який повертається по накладним на весь час дії даного договору зараховується в рахунок часткової оплати за товар, який був поставлений від Постачальника.

Умовами п. 4.1. Договору сторони погодили, що оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) за даним договором Покупець проводить шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів з моменту її реалізації.

Відповідно до п. 8.7. Договору, спірні питання вирішуються шляхом переговорів. У разі не досягнення згоди, спір передається на розгляд до господарського суду за місцем знаходження відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА на користь відповідача - ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю на виконання умов укладеного Договору поставки з відстрочкою платежу № 13/16 від 01.04.2016р. було здійснено поставку товару на суму 35 309,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №411 від 05.07.2016р., №534 від 23.08.2016р., №620 від 19.09.2016р., №723 від 11.10.2016р., №91 від 25.01.2017р., №12 від 07.02.2017р. та товарно-транспортними накладними №Р411 від 05.07.2016р., №Р534 від 23.08.2016р., №Р620 від 19.09.2016р., №Р723 від 11.10.2016р., №Р91 від 25.01.2017р., №125 від 27.02.2017р.

В свою чергу, відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА було здійснено часткову сплату заборгованості, у звязку з чим станом на момент розгляду справи за відповідачем рахується боргу у розмірі 34 180грн., який є несплаченим з боку ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

Як зазначає позивач, Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА неодноразово проводились переговори з відповідачем стосовно надання звітів з реалізації товарів, що поставлялися позивачем. Однак, відповідачем відповідні звіти надані не були.

Також, за твердженнями позивача, повідомлень на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА стосовно того, що товари, які поставлені позивачем на користь ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю не мають попиту та підлягають поверненню, не надходило.

Додатково, позивачем у позовній заяві зазначалось суду, що зважаючи на обставину, що договором не визначено строк реалізації товару, відповідний товар мав бути реалізований у розумні строки, або повернений відповідачу як такий, який не користується попитом.

Позивач вказує, що між сторонами був підписаний акт звірки взаєморозрахунків за період 2016р., відповідно якого станом на 31.12.2016р. заборгованість відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА складає 34 312грн.

У подальшому, 30.10.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА на адресу ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю була скерована вимога №27/10/2 від 27.10.2017р. про сплату заборгованості та два примірники акту звірки взаєморозрахунків.

Однак, відповіді на зазначену вимогу на адресу позивача від ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю не надходило, та вимога Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА щодо сплати заборгованості залишилась без відповіді та виконання з боку відповідача.

Позовні вимоги позивача у справі обґрунтовано неналежним виконанням з боку ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю прийнятих на себе зобовязань за умовами укладеного договору та направлено на стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 34 180грн.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що правовідносини між Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА та ОСОБА_1 фірмою Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю виникли на підставі укладеного між ними 01.04.2016р. Договору поставки з відстрочкою платежу №13/16, за яким Постачальник зобовязується поставляти Покупцю, а Покупець приймати та оплачувати товару, відповідно до умов даного договору.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 Цивільного кодексу України).

Відповідно ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що позивачем на користь відповідача на виконання умов укладеного Договору поставки з відстрочкою платежу № 13/16 від 01.04.2016р. було здійснено поставку товару на суму 35 309,40 грн., що підтверджується видатковими накладними №411 від 05.07.2016р., №534 від 23.08.2016р., №620 від 19.09.2016р., №723 від 11.10.2016р., №91 від 25.01.2017р., №12 від 07.02.2017р. та товарно-транспортними накладними №Р411 від 05.07.2016р., №Р534 від 23.08.2016р., №Р620 від 19.09.2016р., №Р723 від 11.10.2016р., №Р91 від 25.01.2017р., №125 від 27.02.2017р.

В свою чергу, відповідачем було здійснено оплату вартості товару не в повному обсязі, у звязку з чим станом на момент розгляду справи за ОСОБА_1 фірмою Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю рахується борг у розмірі 34 180грн.

30.10.2017р. Товариством з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА на адресу ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю була скерована вимога №27/10/2 від 27.10.2017р. про сплату заборгованості та два примірники акту звірки взаєморозрахунків.

Відповіді на зазначену вимогу на адресу позивача від ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю не надходило та вимога Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА щодо сплати заборгованості залишилась без реагування та виконання з боку відповідача.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору поставки з відстрочкою платежу № 13/16 від 01.04.2016р. перед позивачем.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки з відстрочкою платежу № 13/16 від 01.04.2016р. у розмірі 34 180 грн. - є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню судом.

Заперечення відповідач до уваги судом не приймаються з огляду на наступне.

Так, як зазначає Відповідач пунктом 4.1. Договору, сторони погодили, що оплату кожної окремої партії товару (визначеної в накладній) за даним договором Покупець проводить шляхом перерахування 100% вартості цієї партії товару на поточний рахунок Постачальника протягом 14 календарних днів з моменту її реалізації. Строк сплати вартості товару не настав, оскільки наразі залишок нереалізованого товару складає грошову суму 34 180,44 грн., що підтверджується наданою відповідачем довідкою директора ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю вих. № 173 від 31.01.2018р.

Судом відхиляються дані доводи відповідача, з огляду на таке.

По-перше, оплата вартості отриманого відповідачем від позивача товару за умовами укладеного договору, з боку відповідача не здійснюється досить тривалий час. При цьому, в даному випадку, судом враховується природа отриманого товару, розумні строки реалізації подібного роду продукції. А надана суду з боку відповідача довідка від 31.01.2018р., з зазначенням кількості нереалізованого ним товару на суму 34 180,44грн., в якій міститься посилання на наявні строки придатності для реалізації такого залишку продукції, не підтверджена будь-якими письмовими доказами з боку ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю.

По-друге, судом враховується, що відповідач, не зважаючи на досить тривалий час не реалізації товару, на адресу позивач не надсилав будь-яких листів, з зазначенням кількості залишку нереалізованого ним товару, або з проханням щодо повернення будь-якого товару у звязку з відсутністю попиту у потенціальних покупців на такий товар, як то передбачено умовами договору.

Крім того, позивачем на адресу відповідача скеровувався Офіційний лист вимога вих. № 27/10/2 від 27.10.2017р., з зазначенням щодо необхідності оплати отриманого товару, судом не приймаються до уваги твердження відповідача щодо неотримання поштового відправлення позивача, оскільки такі пояснення та твердження не доведено та не доказано суду відповідними доказами та документами, а саме лише посилання відповідача не може прийматися судом як доказ.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА є обґрунтовані, підтверджуються належними та допустимими докази, в звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА до ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 34 180,00 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 фірми Юна-Сервіс у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю (65076, м. Одеса, вул. Щорса, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ФІТО УКРАЇНА (10001, Житомирська обл., м. Житомир, просп. Незалежності, буд. 188, ) заборгованість в розмірі 34 180 (тридцять чотири тисячі сто вісімдесят)грн.. 00 коп., судовий збір в сумі 1 600(одну тисячу шістсот)грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 березня 2018 р.

Суддя К.Ф. Погребна