КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. Справа№ 42/78-17/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

при секретарі судового засідання: Степанець О.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Василенко А.О.,

Тютюник С.В.,

від відповідача - Волосна Я.О.,

вільний слухач - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2017

за заявою Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про відстрочку виконання рішення суду

у справі №42/78-17/284 (головуючий суддя: Привалов А.І., судді: Мудрий С.М.

Пукшин Л.Г.)

за позовом Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго"

про стягнення 860874 366,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

13.07.2017 до Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі №42/78-17/284 на 5 років.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2017 відмовлено Приватному акціонерному товариству "Укргаз-Енерго" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі №42/78-17/28.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Приватне акціонерне товариство "Укргаз-Енерго" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а заяву ПрАТ "УКРАЗ-ЕНЕРГО" про відстрочку виконання рішення задовольнити.

Апеллянт вважає, що необхідність надання відстрочки виконання рішення була зумовлена обставинами, які ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення, а саме діями самого позивача, з невизнання за відповідачем права власності на природний газ, який зберігається в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.12.2017 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство "Укргаз-Енерго" прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді Агриковf О.В., суддів Власов Ю.Л., Дідиченко М.А.

Розпорядженням від 10.01.2018 №09.1-08/55/18, у зв`язку з перебуванням судді Власова Ю.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) та судді Дідиченко М.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці призначено потворний автоматизований розподіл справи №42/78-17/284.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 року, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" у справі №42/78-17/284 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Агрикова О.В., судді Пашкіна С.В., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" у справі №42/78-17/284 прийнято до провадження у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Пашкіна С.В., Калатай Н.Ф. та призначено її розгляд на 01.02.2018 року.

24.01.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу.

01.02.2018 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшла заява про відвід колегії суддів у складі суддів Агрикової О.В., Пашкіної С.А., Калатай Н.Ф.

В судовому засіданні 01.02.2018 року представник відповідача підтримав подану ним заяву про відвід колегії суддів у складі суддів Агрикової О.В., Пашкіної С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі №42/78-17/284 зупинено провадження у справі до вирішення заяви про відвід колегії судів.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2018 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б. для розгляду заяви про відвід колегії судів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 у справі №42/78-17/284 у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" про відвід суддів Агрикова О.В., Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф. відмовлено.

Матеріали справи №42/78-17/284 повернуто колегії суддів у складі: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 року поновлено провадження у справі №42/78-17/284 та призначено її розгляд на 01.03.2018 року.

В судовому засіданні 01.03.2018 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповів на запитання суду, просив задовольнити апеляційну скаргу. Представник позивача надав усні пояснення по суті спору, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Частиною 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення, суд першої інстанції зазначив, що жодного доказу на підтвердження існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, заявником не надано. Крім того, місцевий господарський суд звернув увагу, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2012 року вже було відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року у справі № 42/78-17/28 на строк 1 (один) рік до 12.04.2013 року, а також ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2013 року було відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року у справі № 42/78-17/28 строком на 2 (два) роки до 23.05.2015 року. Також, місцевий господарський суд зазначив, що розгляд справи №5011-74/9393-2012 за позовом закритого акціонерного товариства " Укргаз-Енерго " до Дочірньої компанії "Укртрансгаз "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про визнання права власності на природний газ ніяким чином не ускладнює і не робить неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, а тому не є підставою для відстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи скаржника вважає не обґрунтованими, з огляду на наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року у справі № 42/78-17/284 було частково задоволено позов дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України") до закритого акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" (далі - ЗАТ "Укргаз-Енерго") та стягнуто основний борг в розмірі 580 543 452,38 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 року дане рішення було скасовано та відмовлено в позові.

Вищий господарський суд України постановою від 16.03.2011 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 року скасував та залишив рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року було видано наказ від 28.02.2011 року.

13.07.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва від приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" надійшла заява про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року у справі № 42/78-17/284 на 5 років.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду, відповідач посилається на скрутне матеріальне становище підприємства та зазначив, що він не має фінансової можливості виконати у повному обсязі судове рішення протягом короткого строку, а також на обставини, що є предметом розгляду в межах справи №5011-74/9393-2012 щодо наявності у позивача майна боржника, реалізація якого дасть можливість виконати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України (в редакції чинній на час ухвалення судового рішення), відстрочка або розстрочка виконання судових рішень можлива лише при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поряд з цим, відповідно до ч. 1 ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

У розумінні статті 617 Цивільного кодексу України, випадкові обставини недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, наведені заявником обставини скрутного фінансового становища є наслідком його господарської діяльності, власного комерційного розрахунку та ризику, що не зумовлені об'єктивними та незалежними від нього обставинами.

З урахуванням викладеного, дослідивши зібрані у матеріалах справи докази, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність боржником наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, з огляду, зокрема, на наявність у боржника як грошових коштів на рахунках, так і майна.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 3. ст. 331 цього Кодексу визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу).

Також ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Позивач просить розстрочити виконання рішення суду саме на п`ять років, а за приписами Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на даний час) розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року.

Колегія суддів враховує і той факт, що в даній справі відповідачу двічі надавалась відстрочка для виконання рішення - до 12.04.2013 року та до 23.05.2015 року. Проте, відповідачем на рахунок стягувача не було перераховано жодної гривні з присудженої до стягнення заборгованості.

Тобто маючи можливість частково виконати рішення суду, боржник не сплатив стягувачу жодної гривні, що призводить до невиконання рішення вже майже 6 років, що також в свою чергу порушує права стягувача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання. Колегія суддів вважає, що заявником не доведено, що відстрочка виконання рішення суду сприятиме можливості отримання боргу позивачем, та не зашкодить матеріальним інтересам та фінансовому стану останнього.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. Конституційного суду України по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012р. Конституційного суду України по справі №11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013р. Конституційного Суду України по справі № 1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявником, як під час розгляду даної справи у суді першої, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не було подано суду належних та достатніх доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, зокрема того, що вказані обставини є винятковими, відповідний проміжок часу на який буде відстрочено або розстрочено виконання судового рішення, результати господарської діяльності боржника будуть позитивними, та що відстрочення наявної у боржника заборгованості забезпечить виконання рішення господарського суду міста Києва від 13.10.2010 року у справі №42/78-17/284 і у майбутньому надасть можливість акумулювати необхідну грошову суму на виконання рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заява боржника про відстрочку виконання рішення суду є такою, що задоволенню не підлягає.

У відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в ухвалі господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Ухвала господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року року у справі №42/78-17/284 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року у справі №42/78-17/284 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 254, 255, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укргаз-Енерго" на ухвалу господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 31.07.2017 року у справі № 42/78-17/284 залишити без змін.

3. Повернути до господарського суду міста Києва матеріали справи №42/78-17/284.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.03.2018 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай