УХВАЛА

16 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 920/104/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство"

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство"

про стягнення 79 750 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.10.2017 касаційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 920/104/17 повернуто без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

09.11.2017 Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство" повторно звернулося до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 920/104/17.

На підставі підпункту 6 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга разом зі справою № 920/104/17 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проте подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Між тим у даній касаційній скарзі не зазначено, неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права припустився, на думку скаржника, суд апеляційної інстанцій у прийнятті оскаржуваної постанови, у чому саме полягало таке неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначеного судового акта.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином, Державному підприємству "Кролевецьке лісомисливське господарство" необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме обґрунтувати, в чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі № 920/104/17.

Відповідно до підпункту 14 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із частиною 1 статті 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду винесена 24.07.2017, а отже підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її прийняття, а саме - 13.08.2017, але оскільки 13.08.2017 був вихідним днем, то останній день вважається перший наступний за ним робочий день, а саме 14.08.2017.

Звертаючись повторно з касаційною скаргою, Державне підприємство "Кролевецьке лісомисливське господарство" додало до скарги заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, однак поважності причин його пропуску скаржником в заяві не зазначено та доказів, щодо наявності поважних причин пропуску процесуального строку, Суду не надано.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже Суд зазначає, що скаржнику необхідно звернутися із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження із наведенням інших підстав для його поновлення.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Кролевецьке лісомисливське господарство" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 у справі № 920/104/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 02.04.2018, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков