РІШЕННЯ

13 березня 2018 року Справа № 913/977/17

Провадження №26/913/977/17

Суддя господарського суду Луганської області Масловський С.В., розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 06.10.2017

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт (місцезнаходження: 24001, Вінницька область, м. Могилів подільський, вул. Стависька, будинок 36);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, Проспект Гвардійський, б. 30/1)

про стягнення 325908,46 грн,

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 05.10.2017;

від відповідача: представник не прибув.

В судовому засіданні судом 13.03.2018 у відповідності до статті 233 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, в якому просить господарський суд: стягнути заборгованість за договором поставки №409/14-2РА від 25.04.2014 в сумі 325908,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обовязків за договором поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, щодо сплати поставленого товару за видатковим накладним №РН-0000267 від 05.11.2014, №РН-0000285 від 26.11.2014 та №РН-0000319 від 25.12.2014 на загальну суму 325908,46 грн.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2017 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 22.01.2018, ухвалою від 22.01.2018 відкладено підготовче засідання в межах строку підготовчого провадження на 20.02.2018, ухвалою від 20.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.03.2018.

22.01.2018 представник позивача в судовому засіданні подав клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а саме: договір купівлі продажу частки в статутному капіталі, акт приймання передачі первинних документів щодо дебіторської заборгованості, видаткові накладні, рахунки фактури та виписки з особового рахунку позивача, які судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

19.02.2018 від відповідача через канцелярію Господарського суду Луганської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому позивач проти позову заперечує з огляду на те, що в доданих позивачем видаткових накладних, які позивач надав як доказ поставки продукції, не вказана дата приймання продукції, а тому не довів факт поставки продукції, як наслідок цього у відповідача відсутнє порушення зобовязання по оплаті за продукцію.

20.02.2018 представник позивача в судовому засіданні надав акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.03.2017.

Представник відповідача в судове засідання для розгляду справи по суті не прибув, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

В судове засідання 13.03.2018 прибув представник позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

25.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт, як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, як покупцем укладено договір поставки №406/14-2РА, відповідно до умов якого в порядку і на умовах, передбачених цим договором, постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію і/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в цьому договорі і специфікаціях, що є невідємними частинами цього договору (п.1.1).

Умовами договору сторони погодили, що покупець зобовязується прийняти і оплатити продукцію, що поставляється в його власність, відповідно до умов цього договору (п.1.2.); поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за ціною, з якісними характеристиками і в строки, узгодженими сторонами в специфікаціях до цього договору. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яка супроводжується одним документом про якість і/або одним товаросупровідним документом (п.4.1.); умови поставки продукції DDP, згідно Інкотермс-2010, з урахуванням умов і застережень, що містяться в цьому договорі і/або відповідних специфікаціях до нього. Узгоджене місце призначення поставки зазначається сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, повязані з поставкою продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадках, коли сторонами в специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, узгодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п.4.2); датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, що засвідчена про прибуття продукції на залізничну станцію призначення (в узгоджене місце призначення поставки) (п.4.5.); зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції в розпорядження покупця в узгоджене місце призначення поставки в належній якості, комплектності, асортименті, кількості, в строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в договорі і специфікаціях до договору. Зобовязання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції (п.4.6.); загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, що є невідємними частинами цього договору. В будь якому випадку, загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати 2000000 грн 00 коп. з ПДВ (п.5.1.); ціна за поставлену продукцію визначаються сторонами у відповідних специфікаціях (п.5.2.); розрахунок за поставлену постачальником продукцію за даним договором здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в подовж 60 календарних днів з дати поставки продукції, якщо іншій строк та порядок не передбачений сторонами у специфікаціях до договору (п.5.3.).

25.04.2014 між сторонами була підписана специфікація №1/2 до договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, в якій сторони визначили найменування продукції, номер і індекс стандартів, ТУ і т.п., одиницю виміру, кількість, ціну, вартість та строки поставки, а також місце поставки.

20.06.2014 між сторонами була підписана специфікація №2/2 до договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, в якій сторони визначили найменування продукції, номер і індекс стандартів, ТУ і т.п., одиницю виміру, кількість, ціну, вартість та строки поставки, а також місце поставки.

01.08.2014 між сторонами була підписана специфікація №3/2 до договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, в якій сторони визначили найменування продукції, номер і індекс стандартів, ТУ і т.п., одиницю виміру, кількість, ціну, вартість та строки поставки, а також місце поставки.

14.11.2014 між сторонами була підписана специфікація №4/2 до договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, в якій сторони визначили найменування продукції, номер і індекс стандартів, ТУ і т.п., одиницю виміру, кількість, ціну, вартість та строки поставки, а також місце поставки.

25.04.2014 між сторонами була підписана специфікація №1/2 до договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, в якій сторони визначили найменування продукції, номер і індекс стандартів, ТУ і т.п., одиницю виміру, кількість, ціну, вартість та строки поставки, а також місце поставки.

Відповідно до п.4 специфікацій розрахунок за поставлену постачальником продукцію за даними специфікаціями здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 календарний день з дати поставки продукції.

Відповідно до рахунків фактури, видаткових накладних та товарно транспортних накладних, а саме: рахунок фактура №СФ-0000440 від 05.11.2014, видаткова накладна №РН-0000267 від 05.11.2014 на суму 110895,02 грн, рахунок фактура №СФ-0000473 від 26.11.2014, видаткова накладна №РН-0000285 від 06.11.2014 на суму 26542,01 грн, рахунок фактура №СФ-0000528 від 25.12.2014, видаткова накладна №РН-0000319 від 25.12.2014 на суму 250650,43 грн та товарно транспортна накладна №251214-2 від 25.12.2014 на суму 250650,43 грн, підписаних повноважними представниками позивача та відповідача, посвідчених печатками позивача, загальна вартість поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару на підставі довіреностей суворої звітності №3233 від 05.11.2014, виданої ОСОБА_2, №3332 від 26.11.2014, виданої ОСОБА_3, №3420 від 24.12.2014, виданої ОСОБА_2 складає 388087,46 грн.

Згідно з виписки з особового ранку позивача №6899 загальна вартість сплачених відповідачем коштів 14.01.2015 та 11.02.2015 складає 62179,00 грн.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 663 ЦК України передбачає, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується (частини 1, 2 статті 673 ЦК України).

Пунктом 1 ст.692 Цивільного кодексу України, встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п1. ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що позивачем, як постачальником, на виконання умов договору №409/14-2РА від 25.04.2014, було поставлено продукцію за специфікаціями, а відповідачем, як покупцем, прийнято продукцію на загальну суму 388087,46 грн, що підтверджується видатковими накладними, копії яких наявні в матеріалах справи та які підписані представниками сторін без будь яких претензій. Відповідач, як покупець, свої зобовязання по повній оплаті товару, в строк встановлений п. 4. специфікацій не виконав, а оплатив лише частково на суму 62179,00 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку позивача. Станом на момент розгляду справи доказів протилежного суду надано не було.

Відносно твердження відповідача про те, що позивач в порушення умов п.4.5 договору для розрахунку суми позову використав не дату, яка повинна бути визначена представником покупця, а дату видаткових накладних суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4.5 датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, зазначена в залізничній накладній, що засвідчує прибуття продукції на залізничну станцію призначення (в узгоджене місце призначення поставки).

Судом встановлено, що видаткові накладні, за якими здійснювалась позивачем поставка товару на виконання умов договору №409/14-2РА від 25.04.2014, мають номер та дату відповідно, які підписані повноважними представниками відповідача за довіреностями без зауважень і заперечень.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що відповідно до умов п.4.5 договору поставки №409/14-2РА від 25.04.2014, обовязок зазначити дату поставки на товаросупровідних документах покладено на покупця, тобто на Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантарцит, оскільки представником відповідача не зазначено іншу дату поставки на видаткових накладних, суд вважає, що поставка мала місце саме в ту дату, якою виписана відповідна видаткова накладна. Крім того, дата поставки 25.12.2014 підтверджується товарно-транспортною накладною, а тому доводи відповідача в зазначеній частині є необґрунтованими.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 325908,46 грн (388087,46 50000,00 12179,00).

Судом встановлено, що судовий збір за подання позовної заяви було внесено в більшому розмірі (5395,00 грн) ніж встановлено законом (4888,63 грн).

Таким чином, існує переплата судового збору за подання позовної заяви в сумі 506,37 грн, яка може бути повернута позивачу, за ухвалою суду в разі подання відповідного клопотання.

Відповідно до ст. 129 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 4888,63 грн.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, Проспект Гвардійський, б. 30/1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Укртрансстандарт (, місцезнаходження: 24001, Вінницька область, м. Могилів Подільський, вул. Стависька, будинок 36) основну заборгованість в сумі 325908 (триста двадцять пять тисяч девятсот вісім) грн. 46 коп. та судовий збір в сумі 4888 ( чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім ) грн 63 коп.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 ГПК України.

У той же час згідно пункту 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 17.03.2018

Суддя С.В. Масловський