ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року справа № 925/1639/17 м. Черкаси

За позовом Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України

до виробничо комерційної фірми "Тіна"

про стягнення 111149 грн. 45 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: не явився;

від відповідача: не явився.

Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України подало до Господарського суду Черкаської області позов до виробничо комерційної фірми "Тіна" про стягнення 111149 грн. 45 коп. майнової шкоди.

В обґрунтування позову позивач вказав на недостовірність виданих відповідачем довідок від 30.11.2006 №180 про належність виробничо комерційної фірми "Тіна" до сільськогосподарського підприємства та від 30.11.2006 №181 про факт роботи ОСОБА_1 в сільськогосподарському виробництві, що призвело до неправильного визначення розміру та переплати цій особі пенсії і завдало майнової шкоди позивачу у розмірі 111149 грн. 45 коп.

Ухвалою від 19.12.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України до розгляду, відкрив провадження у цій справі і призначив підготовче засідання на 14 год. 30 хв. 18.01.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 18.01.2018 Господарський суд Черкаської області відклав підготовче засідання на 12 год. 00 хв. 13.02.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 13.02.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 10 год. 30 хв. 28.02.2018 в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду призначеного ухвалою від 13.02.2018 на 10 год. 30 хв. 28.02.2018, проте його представник у це судове засідання не явився, натомість представник позивача 27.02.2018 подав до господарського суду письмове клопотання, яким повідомив про підтримку ним позову у повному обсязі і просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження Господарським судом Черкаської області надсилалися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення вказані вище ухвали від 19.12.2017, від 18.01.2018 і від 13.02.2018, проте ці рекомендовані листи не були вручені адресату, а були повернені поштою до господарського суду з відмітками пошти: за закінченням терміну зберігання і інші причини, що не дали змоги виконати обовязки щодо пересилання поштового відправлення , що в силу ч. 1 ч. 4 та ч. 7 ст. 120, ч. п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, є підставою вважати вказані ухвали врученими відповідачу належним чином і, що він був належним чином повідомлений про дату час і місце призначених цими ухвалами засідань суду.

Представник відповідача у судове засідання не зявився і про причини незявлення господарський суд не повідомив. Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Незявлення представників сторін у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 30.11.2006 перебуває на обліку у Звенигородському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України Черкаської області і отримувала пенсію за віком на пільгових умовах як жінка, яка працювала у сільськогосподарському виробництві та виховала п'ятеро і більше дітей, відповідно до п. "ж" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до записів у поданні на призначення пенсії від 29.11.2006 №1 ОСОБА_1 працювала у виробничо комерційній фірмі "Тіна" різноробочою у сільському господарстві та народила і виховала до 14-річного віку сімох дітей.

Згідно з довідкою виробничо комерційної фірми "Тіна" від 30.11.2006 №180, виданої ОСОБА_1, вказана фірма є сільськогосподарським підприємством.

Відповідно до довідки виробничо комерційної фірми "Тіна" від 30.11.2006 №181, виданої ОСОБА_1, остання працювала різноробочою у сільському господарстві виробничо комерційної фірми "Тіна".

Відповідно до листа Головного управління статистики у Черкаській області від 03.11.2015 №03.1-14/9090 видами діяльності за КВЕД-2010 виробничо комерційної фірми "Тіна" є: неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; вантажний автомобільний транспорт. Тобто виробничо комерційна фірма "Тіна" не є сільськогосподарським підприємством.

Листом від 20.11.2017 №-23-0.290-1078/107-17 відділ у Лисянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на запит Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України від 13.11.2017 №11794/15 повідомив, що за виробничо комерційною фірмою "Тіна" у вказаний у запиті період 2006 року відповідно до книг реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі земельні ділянки по Лисянському районі Черкаської області не зареєстровані.

Звенигородське обєднане управління Пенсійного фонду України Черкаської області рішенням від 27.10.2015 призупинило виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2015 до зясування обставин видачі недостовірних документів та встановлення винних осіб.

На момент призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 станом на 01.11.2015 через недостовірність виданих відповідачем довідок від 30.11.2006 №180 та №181 із Пенсійного фонду України було надміру виплачено 111149 грн. 45 коп., що для Пенсійного фонду України є майновою шкодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення органи, що призначають пенсії мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Частиною 2 ст. 101 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено у ст. 1166 Цивільного кодексу України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за завдану майнову шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить протиправну поведінку заподіювача шкоди, наявність шкоди, причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину останнього. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

У даному випадку мають місце (є доведеними) усі чотири елементи складу цивільного правопорушення, необхідні для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування майнової шкоди.

Протиправна поведінка відповідача полягала у видачі недостовірних довідок від 30.11.2006 №180 про належність виробничо комерційної фірми "Тіна" до сільськогосподарського підприємства та від 30.11.2006 №181 про факт роботи ОСОБА_1 в сільськогосподарському виробництві.

Майнова шкода, завдана Пенсійному фонду України протиправною поведінкою відповідача, полягає у витратах Пенсійного фонду України на виплату ОСОБА_1 111149 грн. 45 коп. надмірної пенсії.

Причинний зв'язок між завданою Пенсійному фонду України майновою шкодою і протиправною поведінкою відповідача полягає у тому, що саме внаслідок видачі відповідачем недостовірних довідок від 30.11.2006 №180 про належність виробничо комерційної фірми "Тіна" до сільськогосподарського підприємства та від 30.11.2006 №181 про факт роботи ОСОБА_1 в сільськогосподарському виробництві позивач нарахував і виплатив останній 111149 грн. 45 коп. надмірної пенсії.

Відповідач не довів відсутності своєї вини у завданні позивачу майнової шкоди, оскільки саме він є відповідальною особою за достовірність виданих ним довідок від 30.11.2006 №180 та №181. При цьому не проведення позивачем перевірки достовірності цих довідок до моменту нарахування і призначення на їх підставі пенсії ОСОБА_1 не означає про невинуватість відповідача, оскільки не звільняє останнього від відповідальності за недостовірність виданих ним довідок.

За таких обставин позов Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України до виробничо комерційної фірми "Тіна" про стягнення 111149 грн. 45 коп. майнової шкоди підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача в доход Державного бюджету України підлягає стягненню 1762 грн. 00 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з виробничо комерційної фірми "Тіна" (вул. Вернигори, буд. 25-А, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601, ) на користь Звенигородського обєднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області (вул. С. Терещенко, 28, м. Звенигородка, Черкаська область, 20200, ) 111149 (сто одинадцять тисяч сто сорок девять) грн. 45 коп. майнової шкоди.

Стягнути з виробничо комерційної фірми "Тіна" (вул. Вернигори, буд. 25-А, с. Геронимівка, Черкаський район, Черкаська область, 19601, ) в доход Державного бюджету України 1762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору для зарахування на рахунок №0001 одержувача - ГУК у м. Києва у Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку 820019, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 14.03.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко