КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2018 р. Справа№ 910/1394/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №1-26-9-67 від 05/01/2018 (вх. №09.1-04.1/774/18 від 18.01.2018) Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017

у справі №910/1394/16 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент ЛТД»

про стягнення 126 479 257,21 грн. та розірвання договору

за участю представників сторін:

від позивача - Федонюк М.І., довіреність № 1.23-41 від 23.06.15

від відповідача - Баранек О.В. довіреність № 5 від 04.10.17; Соловей Ю.А. ордер Серія КВ №309963 від 07.03.18

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент ЛТД» (відповідач у справі) про розірвання договору генерального підряду № 7.1-971/2013 від 26.12.2013 року та про стягнення 126 479 257,21 грн, з яких 16 775 322,90 грн - авансу (на підставі ст. 1212 ЦК України), 98 520 385,75 грн - пені та 11 183 548,56 грн - штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а саме, не передав позивачеві у встановлені строки готову проектну документацію, не виконав обумовлених договором робіт, що, на думку позивача, в сукупності є підставою для розірвання договору підряду у зв'язку з істотним порушенням його умов з боку підрядника, підставою для повернення замовнику сплаченого авансу, а також сплати нарахованих штрафу та пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.04.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017, позов задоволено. Розірвано договір генерального підряду №7.1-971/2013 від 26.12.2013 та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 16 775 322,90 грн, пеню у розмірі 98 520 385,75 грн, штраф у розмірі 11 183 548,56 грн і судовий збір у розмірі 208 078,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 року у справі №910/1394/16 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 (повний текст рішення складено 18.12.2017) в позові відмовлено. Стягнуто з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сегмент ЛТД» 228 850,80 грн судового збору за подання апеляційної скарги та 289 920,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Приймаючи рішення у справі, місцевий господарський суд встановив, що при виконанні умов договору порушення зобов'язань мало місце також і зі сторони позивача, як замовника за договором. Судом встановлено, що у передбачений договором строк позивач не надав містобудівних умов та вихідних даних для виконання проектних робіт, що в свою чергу зумовило прострочення виконання відповідачем договірних зобов'язань, оскільки останній не мав об'єктивної можливості розробити проектну документацію без таких вихідних даних. З урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем тих обставин, з існуванням яких законом передбачена можливість розірвання договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач - Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, 05.01.2017 надіслав апеляційну скаргу №1-26-9-67 від 05/01/2018 (вх. №09.1-04.1/774/18 від 18.01.2018), в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційних вимог, позивач посилається на неповне дослідження місцевим господарським судом дійсних обставин справи, на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема позивач наполягає на тому, що для розробки проектної документації щодо робіт, які становили предмет договору, а саме реконструкція гуртожитку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями, містобудівні умови не були необхідними, а тому відповідач мав можливість виконати такі роботи у визначений строк, однак не виконав їх. Таким чином, апелянт стверджує, що судом не було надано оцінку істотності вчиненого відповідачем порушення договору, а тому просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2018 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Жук Г.А., судді: Мальченко А.О., Дикунська С.Я. за результатами розгляду матеріалів апеляційної скарги №1-26-9-67 від 05/01/2018 (вх. №09.1-04.1/774/18 від 18.01.2018) Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань в порядку, визначеному ГПК України. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16.

Відповідач не скористався наданим йому правом для подання відзиву на апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду України від 19.02.2018 призначено справу до розгляду на 07.03.2018.

У судовому засіданні 07.03.2018 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представники відповідача у судовому засіданні 07.03.2018 заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги та просять рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 залишити без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

26.12.2013 між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (замовник за договором, Украерорух, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сегмент ЛТД» (генеральний підрядник за договором, відповідач у справі) було укладено договір генерального підряду № 7.1-971/2013 (а.с. 12-19 том 1 ), відповідно п. 2.1. якого замовник доручив, а генеральний підрядник за обумовлену цим договором плату зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації стадії П та Р, будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи на об'єкті «Реконструкція гуртожитку з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями Украероруху, Повітрофлотський проспект, 76 Б (літ. «А»), м. Київ» власними і залученими силами та здати роботи замовникові в обумовлені цим договором строки.

Згідно з п. 2.2. договору підряду роботи повинні здійснюватись у відповідності з обсягами робіт, визначеними завданням проектування, проектною документацією, вимогами будівельних норм і правил, графіком виконання робіт за даним договором та умовами даного договору. Зміна обсягів робіт можлива за ініціативою замовника з укладанням додаткової угоди до договору або окремого договору відповідно до вимог чинного законодавства України, у тому числі законодавства про здійснення державних закупівель та ДБН.

За умовами п. 1.4. договору підряду, генеральний підрядник відповідає за відповідність усіх розрахунків вартості робіт умовам договору у т.ч. щодо робіт, виконаних субпідрядниками, а також за виконання всього комплексу робіт з будівництва об'єкта, що передбачені договором, забезпечує координацію діяльності інших підрядників (субпідрядників).

Пунктом 1.10. договору підряду сторони визначили, що завдання на проектування - розроблений і затверджений замовником документ, що оформлюється додатком до цього договору, та містить вимоги замовника до основних периметрів об'єкта - містобудівних, об'ємно-просторових, архітектурно-планувальних, функціональних, інженерних, технологічних рішень і характеристик, організації рельєфу та благоустрою.

Відповідно до п. 3.1. договору ціна договору (договірна ціна) становить 55 917 743,00 грн, у тому числі ПДВ 9 319 623,83 грн, відповідно до розрахунку орієнтовної вартості робіт (Додаток № 1 до договору).

Згідно п. 3.2. договору підряду договірна ціна робіт визначається з урахуванням тих видів робіт, які генеральний підрядник виконує за даним договором, та підтвердження проектно-кошторисною документацією, що одержала позитивний висновок експертизи. Договірна ціна не включає вартість витрат, пов'язаних з отриманням будь-яких необхідних офіційних дозволів, проведенням експертизи проектної документації, введенням об'єкта в експлуатацію.

Пунктом 4.1. договору підряду передбачено, що початок та закінчення робіт за даним договором визначається графіком виконання (Додаток № 3), із правом генерального підрядника дострокового їх виконання. Строки виконання робіт: розробка проектно-кошторисної документації по стадії П - до 4 місяців з дати перерахування замовником авансу; розробка проектно-кошторисної документації по стадії Р - до 5 місяців після завершення стадії П; будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи - до 01.12.2014 року. Строк проходження замовником експертизи проектної документації до строку виконання робіт генеральним підрядником не враховується.

Відповідно до п. 4.2. договору підряду перебіг строку виконання робіт з розробки проектної документації стадії П розпочинається наступного дня після отримання від замовника затвердженого ним завданням проектування та авансу згідно п. 5.2. договору. Перебіг строку виконання робіт з розробки проектної документації стадії Р розпочинається наступного дня після отримання від замовника комплекту затвердженої ним проектної документації стадії П з позитивним звітом (висновком) експертизи. Генеральний підрядник розпочне виконання будівельно-монтажних робіт через 5 робочих днів з дати отримання авансу згідно п. 5.2. договору.

Згідно п. 4.3. договору підряду строки виконання робіт за даним договором можуть змінюватись у разі: виникнення обставин непереборної сили (форс- мажорних обставин); невиконання або неналежне виконання замовником своїх зобов'язань; дій третіх осіб, що унеможливлюють належне виконання робіт, за винятком випадків, якщо ці дії зумовлені залежними від генерального підрядника обставинами; прийняття органами законодавчої, виконавчої та місцевої влади законодавчих нормативних актів, що унеможливлюють подальше виконання робіт, або зобов'язують вчинити певні дії, які потребують певного часу; прострочення замовником передачі будівельного майданчика, договірної документації, перерахування авансового платежу; призупинення робіт за офіційним повідомленням замовника; виконання додаткових випробувань, перевірок, досліджень виконаних робіт, матеріалів, конструкцій, устаткування, проведених за ініціативою замовника, що впливають на строк виконання робіт та коли за результатами таких додаткових випробувань, буде встановлено відповідність матеріалів та (або) робіт вимогам діючого законодавства України або договірній документації; в інших випадках, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України. У таких випадках строки виконання робіт подовжуються на час дії даних обставин та наслідків викликаних цими обставинами, що оформлюються додатковою угодою до договору.

Сторонами у п. 5.2. договору передбачено, що замовник сплачує аванс у розмірі 30% від ціни проектних робіт - протягом 20 робочих днів з дня одержання рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання договору; у розмірі 30% від ціни будівельно-монтажних і пусконалагоджувальних робіт - протягом 20 робочих днів з дня одержання рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання договору.

Відповідно до п. 5.3. договору підряду поетапна оплата за виконані підрядником роботи здійснюється замовником у розмірі не більше 65% від вартості виконаних робіт на підставі підписаних обома сторонами актів приймання-передачі проектних робіт, актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та Довідки форми КБ-3. Строк оплати становить наступні 20 робочих днів з дня одержання від підрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання обома сторонами відповідного акту (актів).

Пунктом 6.2. договору підряду сторони встановили, що склад та зміст проектно-кошторисної документації повинен відповідати ДБН А.2.2.-3-2012.

Відповідно до п. п. 6.6.5. договору підряду сторони встановили, що у разі виявлення замовником недоліків, у переданій проектній документації зі штампом «для ознайомлення», генеральний підрядник зобов'язаний протягом строків, письмово узгоджених сторонами здійснити їх виправлення та повторно передати її замовнику на ознайомлення в порядку, визначеному пунктом 6.6.1. цього договору.

Пунктом 20.1. договору підряду встановлено, що сторони зобов'язані приймати всі можливі заходи для своєчасного та повного виконання покладених на них зобов'язань за умовами договору, подолання спільними зусиллями конфліктних ситуацій не залежно від того, з чиєї вини вони виникли, пошуку взаємоприйнятого вирішення проблемних питань.

Водночас, згідно з п.п. 20.2.1.-20.2.3 договору передбачено, що замовник може ініціювати розірвання даного договору та/або призупинити виконання робіт за таких обставин: неодноразове суттєве порушення (зафіксоване сторонами у відповідному акті) генеральним підрядником будівельних норм і правил, вимог проектної документації, строків виконання робіт. Дії обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами умов цього договору, понад 6 календарних місяців. В інших випадках, передбачених цим договором.

Згідно з п. 20.4. договору підряду сторона, що прийняла рішення про призупинення робіт або про розірвання договору, повідомляє про це іншу сторону не менше ніж за 15 календарних днів до вступу в дію такого рішення, і якщо протягом цього строку обставини, що зумовили таке рішення, суттєво не змінились, сторона, що проявила ініціативу, має право розірвати договір.

Відповідно до п. 20.5. договору підряду сторона, з вини якої призупиняються роботи або розривається договір, зобов'язана компенсувати іншій стороні витрати і прямі збитки, зумовлені цими обставинами, відповідно до законодавства України.

Пунктом 20.6 договору підряду обумовлено, що остаточні розрахунки між сторонами у випадку дострокового розірвання договору проводяться після підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (за фактично виконаний обсяг робіт) та підписання акту звірки взаєморозрахунків.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивач на виконання вимог п. 5.2. договору підряду сплатив аванс у розмірі 30% від ціни проектних робіт в сумі 916 059,24 грн і 30% від ціни будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт в сумі 15 859 263,66 грн (а.с. 54-55 том 1).

18.04.2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 (а.с. 51 том 1), відповідно до п. 1 якої сторони у зв'язку із затримкою передачі замовником містобудівних умов та обмежень погодили новий графік виконання робіт, а саме: по стадії П - до 01.08.2014 року, а по стадії Р - до 01.11.2014 року, з правом їх дострокового виконання.

У додатковій угоді № 2 від 14.08.2014 року (а.с. 52 том 1) сторони погодили графік виконання робіт, по стадії П - до 01.10.2014 року, а по стадії Р - до 01.01.2015 року, а будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи - до 01.07.2015 року, з правом їх дострокового виконання.

Разом з цим, оскільки відповідачем у справі, як генеральним підрядником роботи виконані належним чином не були, оскільки відсутні докази виготовлення та передачі проектних робіт, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить розірвати укладений договір підряду.

За своєю правовою природою укладений договір є договором підряду. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Дана норма кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зазначено, що суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Вказаною статтею також передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених ст. 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування.

Пунктом 1 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування.

Згідно з п.п. 3, 4 Наказу Мінрегіонбуду від 16.05.2011 року №45 для забезпечення проектування об'єкта будівництва замовник повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування. Основними складовими вихідних даних є: містобудівні умови та обмеження; технічні умови; завдання на проектування. Завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до Наказу Мінрегіонбуду від 07.07.2011 року №109 «Про затвердження Порядку надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, їх склад та зміст» завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об'єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень. Складання завдання на проектування з відхиленням від містобудівних умов та обмежень не допускається. Містобудівні умови та обмеження є основною складовою вихідних даних.

Таким чином, з урахуванням наведених норм законодавства виконання зобов'язання за укладеним між сторонами договором можливе за умови наявності вихідних даних для таких робіт, при цьому, містобудівні умови та обмеження є основною складовою цих вихідних даних, відсутність яких перешкоджала виконанню відповідачем проектних робіт.

З огляду на викладене, доводи апелянта про те, що містобудівні умови та обмеження не є обов'язковими та їх відсутність не перешкоджала виконанню відповідачем проектних робіт, колегією суддів відхиляються.

Місцевим господарським судом встановлено, що завданням на проектування (Додаток № 4 до договору а.с. 48-51 том 1) позивач визначив та надав відповідачеві вихідні дані за спірним договором, зокрема, щодо вимог до інженерних вишукувань; матеріалів щодо існуючої будівлі, споруд та інженерних мереж; даних та вимог щодо особливих умов проектування та будівництва; черговості будівництва, необхідності виділення пускових комплексів; вихідних даних проектування; характеристики та складу об'єкту проектування; основних архітектурних вимог; основних вимог до будівельних рішень, інженерного обладнання; вимог щодо розроблення розділу «Оцінка впливу на навколишнє середовище», вимог до інженерного захисту території будівель і споруд; вимог щодо інженерно-технічних заходів цивільного захисту; додаткових умов та вимог; вимог щодо складу та оформлення документації.

Разом з цим, таке завдання не містило містобудівних умов та обмежень. Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач неодноразово вимагав від позивача надати в його розпорядження вихідні дані, що підтверджується листами вих. №17/01-1 від 17.01.2014, вих. №15/4/14ю від 16.05.2014, вих. №14/07-8 від 14.07.2014, вих. №14/07-6 від 28.07.2014, вих. №02/12/11/14 від 12.11.2014 (а.с. 170-174 том 1), якими останній попереджався про неможливість початку робіт за відсутності таких даних.

Як свідчить наявне в матеріалах справи листування між сторонами (лист відповідача від 19.01.2015 року №01/15-1) 14.01.2015 після закінчення строку дії договору, відповідач отримав містобудівні умови, необхідні для виконання умов договору генерального підряду №7.1-971/2013 від 26.12.2013 однак, надані містобудівні умови не могли бути використані відповідачем для виготовлення проектно-кошторисної документації, оскільки, були надані містобудівні умови на чотири об'єкти як єдиний об'єкт будівництва з черговістю будівництва, тоді як за умовами оспорюваного договору позивач зобов'язаний був надати відповідачу містобудівні умови на один із чотирьох об'єктів і без черговості будівництва, відповідно до додатку №4 до договору (Завдання на проектування).

Таким чином, позивач в порушення умов договору та положень чинного законодавства не надав відповідачу у встановлений строк необхідних вихідних даних - містобудівних умов та обмежень.

У відповідності до статті 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно Додаткових угод, якими сторони продовжували строки виконання робіт, в обох випадках укладення таких угод мало місце саме у зв'язку із затримкою передачі замовником генеральному підряднику містобудівних умов та обмежень.

Як було встановлено судом вище, позивачем не було передано відповідачу у встановлений строк необхідних вихідних даних - містобудівних умов та обмежень, а відтак суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зобов'язання по виготовленню проектно-кошторисної документації за умовами договору не було виконано у визначений строк саме з вини позивача, оскільки останній не надав містобудівних умов на об'єкт у передбачений договором строк, а надав їх вже після спливу терміну для виконання робіт.

Отже, відповідач не може вважатися таким, що прострочив виконання договірного зобов'язання, оскільки був позбавлений можливості провести весь обсяг та основний комплекс робіт стадії «П» без необхідних вихідних даних - містобудівних умов та обмежень.

У свою чергу, відсутність можливості завершення підрядних робіт стадії «П», унеможливило належне виконання робіт стадії «Р», оскільки розробка робочої документації без готового проекту, що передує проектно-кошторисній документації, є неможливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 ЦК України).

Згідно з пунктом 20.2 договору генерального підряду №7.1-971/2013 від 26.12.2013 замовник може ініціювати розірвання даного договору та/або призупинити виконання робіт зокрема, у разі неодноразового суттєвого порушення (зафіксованого сторонами у відповідному акті) генеральним підрядником будівельних норм і правил, вимог проектної документації, строків виконання робіт.

Отже, умови договору дійсно передбачають право позивача на дострокове розірвання договору, але виключно у випадках, передбачених договором, а саме, у випадку неодноразового суттєвого порушення відповідачем умов договору, що має бути засвідчено сторонами у відповідному акті, та у випадках дії обставин непереборної сили.

Однак, позивачем ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції не було надано жодного акту, у якому б були зафіксовані неодноразові суттєві порушення генеральним підрядником будівельних норм і правил, вимог проектної документації, строків виконання робіт.

Таким чином, недотримання відповідачем, як підрядником, строків виконання договору було зумовлено порушенням строків надання замовником необхідних вихідних даних, а тому позивач не може вважатися таким, що зазнав шкоди та значною мірою позбавився того, на що розраховував при укладенні договору.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем не було доведено істотного порушення підрядником умов спірного договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовна вимога про розірвання договору генерального підряду № 7.1-971/2013 від 26.12.2013, укладеного між ДП «УКРАЕРОРУХ» та ТОВ «Сегмент ЛТД», задоволенню не підлягає.

Також колегія суддів вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню вимогу позивача про стягнення з відповідача грошових коштів, переданих йому в якості авансу, виходячи з наступного.

Так, на підставі ст. 1212 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача перерахований аванс (вартість невиконаних, але оплачених робіт) у сумі 16 775 322,90 грн.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Таким чином, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої ст.1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому.

Як свідчать матеріали даної справи, відповідач набув грошові кошти за існування достатніх правових підстав, у спосіб, що не суперечить цивільному законодавству.

За таких обставин, враховуючи, що доказів визнання укладеного між сторонами правочину недійсним не надано, посилання позивача на те, що оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні ст.1212 ЦК України та підлягає поверненню, є необґрунтованими.

Також, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 98 520 385,75 грн пені та 11 183 548,56 грн штрафу, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом пункту 19.3 договору, у випадку прострочення виконання робіт генеральний підрядник сплачує пеню за кожний день прострочення, включаючи день підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт у розмірі 1% від вартості робіт, виконання яких прострочено, а за прострочення понад 30 календарних днів - додатково сплачує штраф у розмірі 20% від вказаної вартості.

Тобто можливість покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу та пені обумовлено сторонами саме у випадку прострочення відповідачем, як підрядником, виконання робіт.

Згідно ч 4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Враховуючи те, що зобов'язання щодо виготовлення проектно-кошторисної документації за умовами договору не було виконано відповідачем з вини позивача, оскільки останній не надав містобудівних умов на об'єкт в передбачений договором строк, а така передача мала місце лише після закінчення терміну виконання робіт (14.01.2015), відповідач не може вважатись таким, що прострочив, що відповідно свідчить про відсутність підстав для покладення на нього відповідальності у вигляді стягнення пені та штрафу.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що доводи позивача, викладені як у позовній заяві, так і в апеляційній скарзі спростовуються зібраними під час розгляду справи доказами.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 129 ГПК України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 272, п.1 ч.1 ст. 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16 залишити без змін.

3. Справу №910/1394/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 13.12.2017 у справі №910/1394/16.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 13.03.2018