КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Справа№ 910/7086/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 04.01.2018 (вх. №09.1-04.1/716/18 від 17.01.2018) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 про заміну сторони виконавчого провадження

у справі №910/7086/17 (суддя - Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал»

до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

про стягнення 6 171 361, 24 грн

за участю представників учасників провадження:

від позивача: Купенко М.С., довіреність №4 від 26.02.2018,

від відповідача: не з'явились

від ПАТ «Українська залізниця»: Митченко Н.М., довіреність б/н від 25.01.2018

встановив

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі №910/7086/17 позовні задоволено повністю. Стягнуто з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» суму боргу у розмірі 4 035 364,89 грн, 3 % річних у розмірі 254 291,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 881 705,23 грн та судовий збір у розмірі 92 570,42 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017 рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 залишено без змін.

27.12.2017 на виконання зазначеного судового рішення видано наказ.

28.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» подав до суду першої інстанції заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 замінено сторону виконавчого провадження у справі №910/7086/17 з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Не погодившись з даною ухвалою, ПАТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва», 11.01.2018 подав апеляційну скаргу б/н від 04.01.2018 (вх. №09.1-04.1/716/18 від 17.01.2018), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 у справі №910/7086/17 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 за результатами розгляду матеріалів апеляційної скарги б/н від 04.01.2018 (вх. №09.1-04.1/716/18 від 17.01.2018) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/7086/17 відкрито апеляційне провадження у справі та надано сторонам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань в порядку, визначеному ГПК України.

29.01.2018 до Київського апеляційного господарського суду від відповідача у справі - Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» надійшов відзив (вх. №09.1-13/1948/18 від 29.01.2018) на апеляційну скаргу, в якому відповідач підтримує вимоги апеляційної скарги, вважає ухвалу Господарського суду міста Києва прийнятою з порушенням приписів ГПК України.

08.02.2018 до Київського апеляційного господарського суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» надійшов відзив (вх. №09.1-13/3095/18) на апеляційну скаргу. В поданому відзиві позивач не погоджується з вимогами апеляційної скарги, вважає, що обставини щодо правонаступництва ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» є доведеними, а тому висновки суду першої інстанції про здійснення заміни відповідача його правонаступником - ПАТ «Українська залізниця» є правомірними та обґрунтованими.

У судовому засіданні 28.02.2018 представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 у справі №910/7086/17 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал».

Представник ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» у судове засідання 28.02.2018 не з'явились, хоча про дату час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи належне повідомлення відповідача у справі про дату і час розгляду справи, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на рішення суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши представників сторін у справі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне.

28.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» про стягнення заборгованості за договором поставки №ЦХП-14-00314-01 від 16.01.2014 у розмірі 6 171 361,24 грн, з яких: 4 035 364,89 грн - основна заборгованість, 254 291,12 грн - 3% річних та 1 881 705,23 грн - інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.10.2017 у справі № 910/7086/17, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2017, позовні задоволено повністю: стягнуто з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» суму боргу у розмірі 4 035 364,89 грн, 3 % річних у розмірі 254 291,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 881 705,23 грн та судовий збір у розмірі 92 570,42 грн.

27.12.2017 на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.10.2017, Господарським судом міста Києва видано наказ про стягнення з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» суму основного боргу у розмірі 4 035 364,89 грн, 3 % річних у розмірі 254 291,12 грн, інфляційні втрати у розмірі 1 881 705,23 грн та судовий збір у розмірі 92 570,42 грн .

28.12.2017 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.63-64 том 2), в якій заявник просив суд замінити сторону (боржника) у виконавчому провадженні з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

В обґрунтування своєї заяви ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» посилається на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» прийнято рішення про утворення ПАТ «Українська залізниця» 100% акцій якого закріплюється в державній власності на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття. До переліку зазначених підприємств увійшло і ДП «Укрзалізничпостач». Наведені обставини свідчать про можливість заміни ДП «Укрзалізничпостач», боржника, його правонаступником - ПАТ «Українська залізниця».

У відповідності до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1-2 ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Зазначена норма Господарського процесуального кодексу України узгоджується із приписами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Колегія суддів зазначає, що ч. 1 ст. 9 Конституції України визначено, що частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України. Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Стаття 6 Конвенції детально описує процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд». Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина «судового розгляду».

За сутністю права, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи зі змісту ст. 104 ЦК України реорганізація юридичної особи, як, зокрема, злиття - є формою припинення товариства, яке має наслідком правонаступництво новоутвореною юридичною особою прав та обов'язків першого.

Статтею 107 ЦК України закріплено порядок припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу та перетворення, після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу). Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Законом України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» врегульований особливий порядок утворення Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Так, згідно з преамбулою вказаного Закону цей Закон визначає правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 відсотків акцій якого належать державі, управління і розпорядження його майном та спрямований на забезпечення економічної безпеки і захисту інтересів держави.

Пунктом 2 розділу III «Перехідні та прикінцеві положення» Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Частиною 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» передбачено, що товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Утворення товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (частиною 1 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до п. 1 Статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735, остання є юридичною особою, що утворена відповідно до Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Згідно з п. 2 вказаного Статуту Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Як свідчать матеріали справи 21.10.2015 проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ().

Таким чином, враховуючи положення ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», а також факт реєстрації Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», зміст статей 1, 2 Статуту якого визначають положення щодо правонаступництва, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що всі права та обов'язки Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» перейшли до його правонаступника - Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

При цьому, суд зазначає, що ч. 6 ст. 2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» має спеціальний (пріоритетний у застосуванні) характер по відношенню до загальних норм статей 104, 107 Цивільного кодексу України, що вбачається з пункту 2 розділу III «Перехідні та прикінцеві положення» цього Закону. Зазначена норма не ставить факт правонаступництва створеного Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» за правами і обов'язками визначених підприємств Укрзалізниці в залежність від обов'язкового попереднього припинення зазначених підприємств, у тому числі і Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач».

Більш того, за відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 72 том 2), які за змістом частини 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» презюмуються достовірними, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» визначене правонаступником, у тому числі і Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач», що узгоджується й зі змістом пункту 2 статуту Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Аналогічні висновки щодо правонаступництва ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» викладені і в ухвалі Господарського суду міста Києва у справі №910/2076/15-г, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 18.09.2017; в ухвалі Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі №910/14551/15, яка набрала законної сили, про заміну сторони виконавчого провадження, в якій стягувачем (позивачем у справі) та одночасно особою, яка заявила клопотання про заміну сторони, виступало саме ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» та просило здійснити заміну на його правонаступника - ПАТ «Українська залізниця».

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими висновки місцевого господарського суду про існування підстав для заміни сторони виконавчого провадження - боржника її правонаступником.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що положення Закону України «Про виконавче провадження», на які послався місцевий господарський суд при задоволенні заяви позивача, визначають порядок заміни не сторони у справі, а сторони у відкритому виконавчому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З представлених документів у справі вбачається, що станом на момент звернення ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання рішення суду у даній справі, а саме станом на 28.12.2017, таке виконавче провадження відкрито ще не було.

У судовому засіданні 28.02.2018 представник апелянта повідомив суд про те, що виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/7086/17 від 27.12.2017 було відкрито заступником начальника відділу Печерського районного відділу державної виконавчої служби міст Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві 23.02.2018, про що згідно зі ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№55871498.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, зазначає, що місцевий господарський суд, приймаючи спірну ухвалу 04.01.2018 та застосовуючи норми процесуального права, зокрема, ст. 334 ГПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» помилково не врахував, що виконавче провадження щодо стягнення коштів в рамках даної судової справи №910/7086/17 на момент подачі позивачем заяви про заміну сторони виконавчого провадження та на момент винесення оскаржуваної ухвали, відкрито ще не було.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає подану ТОВ «Фінансова компанія «Морган Кепітал» заяву про заміну сторони виконавчого провадження передчасною, а тому вважає, що у місцевого господарського суду не було підстав для заміни сторони виконавчого провадження - боржника її правонаступником.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення згідно з ч. 1-2 ст. 277 ГПК України є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи наведене, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 у справі №910/7086/17 підлягає скасуванню з прийняттям нової про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про заміну сторони виконавчого провадження боржника - його правонаступником. Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування ухвали місцевого господарського суду, але з інших підстав, ніж ті, на які посилалось в апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва», то суд дійшов висновку, що судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва».

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 271, п.2 ч.1 ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 у справі №910/7086/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.01.2018 у справі №910/7086/17 скасувати та ухвалити нову.

3. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Морган Кепітал» про заміну сторони виконавчого провадження залишити без задоволення.

4. Справу №910/7086/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко

Повний текст постанови складено 05.03.2018