Суд
УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 908/2356/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Мартюхіна Н.О., Будко Н.В., Дучал Н.М. від 22.11.2017 у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерний центр "Восток" до Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про стягнення 87 606,95 грн,

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 Вознесенівський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області звернувся з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22.11.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

За приписами підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) до скарги додаються докази сплати судового збору.

Проте Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до касаційної скарги не подано доказів сплати судового збору.

Розглядаючи матеріали касаційної скарги у даній справі, колегія суддів вважає, що скаржник з урахуванням підстав рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади (стаття 129 Конституції України) повинен слатити судовий збір у зв'язку з чим касаційна скарга на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без руху до усунення недоліків - сплати судового збору.

Проте, постановою Касаційного цивільного суду від 18.01.2018 у справі №565/256/15-ц встановлено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано розгляд питання відступу від висновку Касаційного цивільного суду викладеного в постанові від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц щодо застосування ст. ст. 3, 4 Закону України "Про судовий збір" у подібних правовідносинах, у справі № 922/1353/16.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження за касаційними скаргами, поданими у справі №908/2356/16 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Провадження за касаційною скаргою у справі № 908/2356/16 зупинити до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 922/1353/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір