УХВАЛА

15 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/2065/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Мачульського Г.М.,

перевіривши матеріали касаційних скарг товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой"

на ухвалу Господарського суду Донецької області у складі Кротінової О.В. від 10 лютого 2017 року

за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до: 1. товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", 2. товариства з обмеженою відповідальністю "Донспецмонтаж", 3. товариства з обмеженою відповідальністю "Донбассжилстрой", 4. товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд", 5. товариства з обмеженою відповідальністю "Альтком" Інвест-Строй", 6. публічного акціонерного товариства "Тельманівський кар'єр", 7. товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Дан", 8. товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЭМ", 9. товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 10. товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", 11. товариства з обмеженою відповідальністю "Донецька будівельна компанія", 12. товариства з обмеженою відповідальністю "Будкоплект"

про солідарне стягнення 290 055 270, 81 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (відповідач - 10) звернулося до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами (ідентичними) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10 лютого 2017 року у даній справі, при цьому провадження за касаційними скаргами заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказані скарги разом зі справою № 905/2065/16 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційних скарг на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Суд зазначає таке.

Відповідно до положень частини 2 статті 107 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Водночас оскаржувана ухвала Господарського суду Донецької області від 10 лютого 2017 року в апеляційному порядку не переглядалася, а тому, відповідно, не може бути оскаржена до касаційного суду.

Крім цього, в порушення вимог статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), якою встановлено вимоги до форми та змісту касаційної скарги, до скарг не додано доказів сплати судового збору та надсилання копій скарг іншим учасникам справи.

Хоча скаржником і заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, Суд не розглядає його з урахуванням наведеного вище.

Скаржником пропущено також і встановлений статтею 110 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) двадцятиденний строк на подання касаційної скарги, а клопотання про поновлення строку висловлене у прохальній частині скарги окремим пунктом, взагалі не містить жодних обґрунтувань, які Суд міг би оцінити.

За приписами частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Так Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" зверталося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, яка була повернута ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22 лютого 2017 року без розгляду, оскільки містила численні недоліки.

В подальшому товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" тричі зверталося до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами на зазначену ухвалу апеляційного господарського суду.

Однак результатом кожного такого звернення стало повернення касаційних скарг без розгляду, через велику кількість недоліків, що допускалися скаржником при зверненні до касаційного суду, а за результатами останнього звернення, касаційний суд ухвалою від 18 жовтня 2017 року взагалі відмовив товариству з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" у відновленні строку на касаційне оскарження.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

За приписами частин 3, 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов'язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Чергове звернення із завідомо безпідставними касаційними скаргами, які містять численні недоліки та і взагалі подані на ухвалу місцевого господарського суду, що не може бути оскаржена до касаційного суду, враховуючи поведінку скаржника під час звернення до місцевого та апеляційного судів, Суд визнає зловживанням процесуальними правами, що спрямоване на свідоме, невиправдане затягування судового процесу.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 135 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про застосування до товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой", за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу у розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 17 620, 00 грн.

За таких обставин, керуючись статтями 43, 131, 135, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" на ухвалу Господарського суду Донецької області від 10 лютого 2017 року у справі № 905/2065/16 разом з доданими матеріалами повернути скаржникові без розгляду.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой" (08600, Київська обл., м. Васильків, вул. Декабристів, 45, ) в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 17 620, 00 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять гривень).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, не може бути оскаржена та підлягає негайному виконанню.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Мачульський Г.М.