ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 справа № 913/970/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого (судді-доповідача): суддів: Стойка О.В., Попков Д.О , Зубченко І.В. ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Склярук С.І. Андишула А.М., за довіреністю; Лямзіна Т.В., за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ
на (ухвалу) Господарського суду Луганської області
від22.01.2018
у справі№ 913/970/17 (суддя Косенко Т.В.)
за позовомДержавного підприємства "Енергоринок", м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Старобільськ, Луганська область
простягнення 102 568 281,38 грн.
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року до господарського суду звернулось Державне підприємство "Енергоринок", м. Київ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Старобільськ, Луганська область (Відповідач) про стягнення пені у розмірі 101 758 479 грн. 17 коп. та штрафу в розмірі 809 802 грн. 21 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.12.2017 порушено провадження по справі та призначено її до розгляду.

В процесі слухання справи Відповідач надав клопотання від 16.01.2018 № 01-19/2/03 про зупинення провадження у справі № 913/970/17 до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/9343/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання", м. Старобільськ, Луганська область до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" та Державного підприємства "Енергоринок" про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання погодження на припинення різниці перетоків електричної енергії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", що проводить діяльність на території Луганської області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.01.2018 зазначене клопотання задоволено, провадження по справі № 913/970/17 зупинено за мотивами того, що під час розгляду адміністративної справи встановлюються обставини, що можуть бути встановлені лише в порядку адміністративного судочинства та мають суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі, оскільки визнання Окружним адміністративним судом м. Києва протиправною бездіяльності Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо ненадання погодження на припинення різниці перетоків електричної енергії може вплинути на розмір відповідальності Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання". Зобов'язано сторони повідомити господарський суд про набрання рішенням суду у справі № 826/9343/16 законної сили.

Позивач, не погодившись з прийнятою ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати спірну ухвалу суду через порушення норм ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст. 550, 617 Цивільного кодексу України та ст.ст. 13, 73, 74, 76, 86, 227 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування апеляційної скарги Позивач посилається на помилковий висновок суду щодо зупинення провадження по справі через неможливість її вирішення до остаточного вирішення адміністративної справи № 826/9343/16, оскільки в даному випадку суд не був позбавлений права самостійно встановити обставини, які впливають чи можуть вплинути на належну оцінку доказів, в тому числі наявності або відсутності вини Відповідача, що пов'язана із бездіяльністю Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в частині можливості впливу на виконання договірних зобов'язань.

Також Позивач зазначає, що правомірність або неправомірність ненадання Міністерством енергетики та вугільної промисловості України погодження Відповідачу на припинення різниці перетоків електричної енергії не має правового значення при вирішенні питання про звільнення Відповідача від відповідальності за неналежне виконання грошових зобов'язань за договором від 31.08.2015 № 11572/01 у спірний період.

Крім того Позивач стверджує, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ухилившись від обов'язку забезпечити права Позивача на ефективний розгляд справи у розумний строк.

Від Відповідача надійшов відзив, в якому останній проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Луганської області від 22.01.2018 - без змін, за мотивами того, що оскаржувану ухвалу прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та у відповідності до вимог діючого процесуального законодавства України.

В судовому засіданні представник Позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник Відповідача в судовому засіданні вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Заслухавши пояснення учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, предметом позову на даний час є стягнення з Відповідача на користь Позивача штрафних санкцій за договором купівлі-продажу різниці перетоків електричної енергії №11572/01 від 31.08.2015 в сумі 102 568 281 грн. 38 коп., з яких пеня - 101 758 479 грн. 17 коп. за період прострочення з 20.02.2017 по 31.10.2017 та штраф в сумі 809 802 грн. 21 коп., які нараховані на заборгованість Відповідача за електроенергію за період з 01.01.2017 по 30.06.2017.

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва знаходиться адміністративна справа № 826/9343/16 за позовом Відповідача до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України про визнання протиправною бездіяльності щодо ненадання погодження на припинення різниці перетоків електричної енергії ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання", що проводить діяльність на території Луганської області, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Зазначені обставини сторонами не заперечуються сторонами.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про зупинення провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 227 ГПК України, оскільки обидві справи пов'язані між собою, та фактичні обставини, що будуть встановлені при розгляді справі № 826/9343/16 будуть мати істотне значення при вирішенні справи № 913/970/17.

За приписами ч. 5 ст. 227 ГПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Виходячи із змісту зазначеної норми, під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Договір купівлі-продажу різниці перетоків електричної енергії №11572/01 від 31.08.2015 був укладений між сторонами на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 263 від 07.05.2015 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження", згідно п. 11.5 якої, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" здійснює на підставі звернення оптового постачальника заходи щодо часткового або повного припинення різниці перетоків електричної енергії у точках її обліку в порядку, визначеному Міністерством енергетики та вугільної промисловості.

Порядком здійснення заходів щодо часткового або повного припинення різниці перетоків електричної енергії у точках її обліку, затвердженого Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 440 від 10.07.2015, передбачено обов'язкове припинення різниці перетоків електроенергії у випадку неможливості їх оплати Відповідачем.

Отже господарські зобов'язання виникають не тільки з укладеного між сторонами Договору, а більшою мірою регулюються нормами вищенаведених нормативно-правових актів, за змістом яких заходи, що забезпечують виконання Відповідачем цих зобов'язань, зокрема, можливість припинити різницю перетоків електричної енергії в точках її обліку, підлягають обов'язковому погодженню Центральним органом виконавчої влади, що формує та забезпечує реалізацію державної політики (Міністерство енергетики та вугільної промисловості України).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач звертався до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, ДП "НЕК "Укренерго" та ДП "Енергоринок" з вимогами щодо часткового припинення різниці перетоків електроенергії на неконтрольовану територію Луганської області через неможливість виконання спірного зобов'язання, проте саме відсутність реагування зазначеного органу виконавчої влади стала підставою до звернення з адміністративним позовом у справі № 826/9343/16. Саме бездіяльність Міністерства енергетики та вугільної промисловості України Відповідач визначив підставою виникнення у Відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №11572/01 від 31.08.2015, на яку Позивачем у даній справі нараховуються штрафні санкції, в тому числі, в межах даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції обґрунтовано визначено, що дана справа та справа № 826/9343/16 Окружного адміністративного суду м. Києва є пов'язаними, а вирішення спору у справі № 913/970/17 є неможливим до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 826/9343/16, оскільки під час розгляду адміністративної справи будуть встановлені обставини, що можуть встановлюватись лише в порядку адміністративного судочинства та мають суттєве значення для правильного вирішення спору у даній справі.

Господарський суд позбавлений можливості надавати оцінку діям державних органів при виконанні ними владних повноважень, оскільки це відноситься до компетенції адміністративних судів, саме таким правом оскарження скористався Відповідач при запереченні своєї вини у вчиненні порушення господарського зобов'язання.

Також, судова колегія вважає необґрунтованими твердження Позивача щодо нетотожності предмету спору в обох справах, як підстави до неможливості зупинення провадження у справі згідно до ст. 227 ГПК України, оскільки за змістом зазначеної норми, підставою до зупинення провадження є неможливість вирішення справи до розгляду пов'язаної з нею іншої справи, при цьому вимог до тотожності предмету спору ця норма не містить.

Крім того, в силу положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ також Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (п. 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (п. 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

При цьому, розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду у справах Савенкова проти України № 4469/07 від 02.05.2013, Папазова та інші проти України № 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Одночасно, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: "Совтрансавто-Холдинг" №48553/99 від 25.07.2002; Україна - Тюмень проти України № 22603/02 від 22.11.2007).

Цей принцип також був дотриманий судом першої інстанції шляхом винесення спірної ухвали, оскільки судовими рішеннями у справах № 913/588/16, № 913/183/17 (предмет спору в яких є аналогійним) були зупинені провадження з тих же підстав, що і в даній справі, які залишені без змін судами як апеляційної, так і касаційної інстанцій. Цими судовими рішеннями встановлено неможливість розгляду відповідних справ до розгляду по суті тієї ж справи №826/9343/16.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу від 22.01.2018, суд першої інстанції діяв у межах наданих йому повноважень та дійшов вірного висновку, що вирішення справи № 913/970/17 неможливе до прийняття рішення в адміністративній справі № 826/9343/16, оскільки визнання Окружним адміністративним судом м. Києва протиправною бездіяльності Міністерства енергетики та вугільної промисловості України щодо ненадання погодження на припинення різниці перетоків електричної енергії обов'язково вплине на ступінь та розмір відповідальності Відповідача.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом права на розумний строк розгляду справи мають декларативний характер та не засновані на фактичних обставинах.

За таких підстав, висновок суду першої інстанції про задоволення клопотання Відповідача про зупинення провадження по справі № 913/970/17 є законним та обґрунтованим. При цьому будь-яких порушень норм процесуального законодавства, прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі самого Позивача - судовою колегією не встановлено, наявність таких обставин Позивачем не доведено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду Луганської області від 22.01.2018 у справі № 913/970/17 є законною та обґрунтованою, відповідає нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги слід покласти на Позивача.

Керуючись ст.ст. 270, 271, 273, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 22.01.2018 у справі № 913/970/17 - залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції - покласти на Державне підприємство "Енергоринок", м. Київ.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 16.03.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді: Д.О. Попков

І.В. Зубченко

Надруковано 4 прим.:

1) позивачу;

2) відповідачу;

3) у справу;

4) ДАГС.