ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р.Справа № 922/4007/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (39420, Полтавська область, с. Базилівщина, Машівського району, вул. Польова, 6)
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, (61200, м. Харків, площа Свободи, 5 Держпром, 6 під'їзд, 1 поверх)
про скасування рішення
за участю представників:

від позивача - Плужник В.В., довіреність №2-415 від 02.01.2018;

від відповідача - Галік В.В., довіреність №31 від 01.08.2017

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області із позовом до Харківського обласного Територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить суд скасувати рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.10.2017 р. № 148-р/к у справі № 1/01-69-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", в частині, яка стосується Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" (код ЄДРПОУ - 30019775), а саме: пункти 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68, 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 резолютивної частини Рішення № 148-р/к, оскільки Рішення в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню оскільки відповідачем (Відділенням) не доведено вчинення порушення. В якості правових підстав вказує, зокрема, на норми ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2018 призначено справу № 922/4007/17 до розгляду в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 29.01.2018 о 12:30год. 29.01.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні до 06.02.2018 до 12:00 на підставі п. 4 п. 5 ст. 183 ГПК України; ухвалою господарського суду Харківської області від 06.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2018 об 11:00, згідно ст.ст. 177-185, 234 ГПК України; 15.02.2018 судом постановлено протокольну ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні до 26.02.2018 до 12:30, відповідно до приписів ст.ст. 216, 234 ГПК України.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

В судовому засіданні 26.02.2018 повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В обґрунтування позову вказує про те, що оскаржуване рішення в частині, яка стосується позивача, а саме: пункти 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68, 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 його резолютивної частини є незаконним та підлягає скасуванню оскільки відповідачем не доведено вчинення порушення. Також, в обґрунтування позову зазначає про те, що в оскаржуваному рішенні відповідачем не наведено жодних мотивів відхилення причин? на які воно посилалося, як на підстави підвищення цін на скраплений газ, а у поданні відповідачем не встановлено та не доведено основної кваліфікуючої ознаки порушення - погодженості (узгодженості) схожих дій с/г, яка має бути результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не проявом специфіки відповідного товарного ринку (яка, зокрема, може полягати в односторонньому копіюванні с/г поведінки свого конкурента). Специфіку ринку при винесенні оскаржуваного рішення, відповідачем також не враховано, тоді, як, рівень цін на АЗС, як зазначає позивач, близький до однакового, незважаючи на різний рівень прибутковості. В обґрунтування позову позивачем також зауважено про те, що у разі не підвищення останнім цін, його б було притягнуто відповідачем також до відповідальності за порушення Закону України "Про захист економічної конкуренції" за зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку. Також, позивачем наголошено про те, що відбулося зростання оптових цін на скраплений газ, що і стало причиною підвищення роздрібних цін. Також, позивач посилається на річний звіт Антимонопольного комітету України за 2016 рік, у якому зазначено, зокрема, що згідно інформації операторів ринку, об'єктивними причинами, що впливають на формування роздрібних цін, зокрема, і на скраплений газ, є ціни на нафтопродукти на європейських ринках, закупівельні (оптові) ціни, податкове навантаження, курс долара США і євро, вартість транспортування, торгівельна надбавка. При цьому, позивачем наголошено про те, що Відділенням не досліджено суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність під брендами: ОККО, WOG, Shell та БРСМ-нафта, оскільки зазначені суб'єкти дослідження під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, втім в їхніх діях не було виявлено порушення і ,відповідно, вони не були залучені як відповідачі у справі.

Присутній у судовому засіданні 26.02.2018 повноважний представник відповідача проти позову заперечив повністю. В обґрунтування заперечень вказано на відповідність оспорюваного рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України вимогам чинного законодавства, а підвищення роздрібних цін у відповідний період стало результатом моніторингу і оперативного реагування на дії свого конкурента щодо зміни ціни, тобто, не було простим співпадінням. При цьому, відповідачем зауважено про те, що підвищення цін на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу не може бути результатом простого співпадіння дій с/г, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку, оскільки специфікою цього ринку є саме його висококонкурентність і постійний моніторинг конкурентами цін один одного, що і було враховано Відділенням у ході розгляду справи, а не навпаки, як стверджує позивач в обґрунтування позову.

Суд оголосив про закінчення з'ясування обставин справи та перейшов до судових дебатів.

В судових дебатах повноважний представник позивача просив суд скасувати рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.10.2017 р. № 148-р/к у справі № 1/01-69-15 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", в частині, яка стосується Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", а саме: пункти 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68, 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 резолютивної частини вказаного Рішення.

В судових дебатах повноважний представник відповідача просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

З огляду на те, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 26.02.2018р. на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення учасників справи, господарським судом встановлено наступне:

Згідно з ст.30 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» органи Антимонопольного комітету України у справах про недобросовісну конкуренцію приймають обов'язкові для виконання рішення про: визнання факту недобросовісної конкуренції; припинення недобросовісної конкуренції; офіційне спростування за рахунок порушника поширених ним неправдивих, неточних або неповних відомостей; накладання штрафів; закриття провадження у справі.

Статтею 3 Закону України «Про захист від недобросовісної конкуренції» визначено, що відносини, пов'язані захистом від недобросовісної конкуренції, регулюються цим Законом, Законом України «Про захист економічної конкуренції», Законом України «Про Антимонопольний комітет України», Паризькою конвенцією про охорону промислової власності від 20 березня 1883 року, міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Рішення Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України та державного уповноваженого Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення (ст.59 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Отже, приймаючи до уваги наведене вище, при зверненні до суду з позовом про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу, позивачем повинно бути доведено наявність обставин, з якими закон пов'язує визнання вказаних рішень недійсними.

Відповідачем (далі-Відділенням), розглянувши справу № 1/01-69-15 Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №148-р/к від 26.10.2017, згідно якого, пунктами 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68 його резолютивної частини визнано дії ПАТ "Укргазвидобування" та інших суб'єктів господарювання по схожому підвищенні роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12, які можуть призвести до обмеження конкуренції, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведені в пунктах 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68 резолютивної частини Рішенням № 148-р/к, пунктами 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 зазначеного рішення відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на ПАТ "Укргазвидобування" накладено штрафи на загальну суму 204101 гривень 50 копійок.

Позивач із вказаним Рішенням відповідача не погодився, звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому просить його скасувати в частині, яка стосується позивача, а саме: пункти 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68, 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 резолютивної частини Рішення № 148-р/к, оскільки Рішення в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню оскільки відповідачем (Відділенням) не доведено вчинення порушення.

Також, в обґрунтування позовних вимог позивачем наголошено про те, що в оскаржуваному Рішенні № 148-р/к немає жодних мотивів відхилення причин, на які воно посилалося, як на підстави підвищення цін на скраплений газ.

Окрім того, у поданні відповідачем не встановлено та не доведено основної кваліфікуючої ознаки порушення - погодженості (узгодженості) схожих дій с/г, яка має бути результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не проявом специфіки відповідного товарного ринку (яка зокрема, може полягати в односторонньому копіюванні с/г поведінки свого конкурента).

При цьому, позивачем наголошено про те, що Специфіку ринку при винесенні оскаржуваного Рішення, відповідачем також не враховано, тоді, як, рівень цін на АЗС, як зазначає позивач, близький до однакового, незважаючи на різний рівень прибутковості. Тому, на думку позивача, конкуренти можуть встановлювати однакові ціни навіть за відсутності будь-яких домовленостей між ними. На підставі наведеного, позивачем наголошено про те, що підвищення роздрібних цін відбулось виключно після зростання цін у конкурентів і на значно меншу ціну.

Позивачем під час розгляду справи також було наголошено на тому, що у разі не підвищення останнім цін, його б було притягнуто відповідачем також до відповідальності за порушення Закону України "Про захист економічної конкуренції" за зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку.

Крім цього, в обґрунтування позовних вимог позивачем наголошено на тому, що відбулося зростання оптових цін на скраплений газ, що і стало причиною підвищення роздрібних цін.

Також, позивач посилається на річний звіт Антимонопольного комітету України за 2016 рік, у якому зазначено, зокрема, що згідно інформації операторів ринку, об'єктивними причинами, що впливають на формування роздрібних цін, зокрема, і на скраплений газ, є ціни на нафтопродукти на європейських ринках, закупівельні (оптові) ціни, податкове навантаження, курс долара США і євро, вартість транспортування, торгівельна надбавка.

При цьому, під час розгляду даної господарської справи позивачем наголошено про те, що Відділенням не досліджено суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність під брендами: ОККО, WOG, Shell та БРСМ-нафта, оскільки зазначені суб'єкти дослідження під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, втім в їхніх діях не було виявлено порушення і, відповідно, вони не були залучені як відповідачі у справі.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідачем наголошено на відповідності оспорюваного рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України вимогам чинного законодавства. При цьому, в обґрунтування своїх заперечень, відповідачем наголошено про те, що підвищення роздрібних цін у відповідний період стало результатом моніторингу і оперативного реагування на дії свого конкурента щодо зміни ціни, тобто, не було простим співпадінням. Так, відповідачем зазначено про те, що схожі дії щодо підвищення роздрібної ціни, яке стало результатом моніторингу і оперативного реагування на дії свого конкурента щодо зміни ціни, що не може тлумачитись, як просте співпадіння, зумовлене специфікою відповідного товарного ринку, є підтвердженням саме узгодженості конкурентної поведінки.

Враховуючи вищенаведене, відповідачем вказано про те, що підвищення цін на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу не може бути результатом простого співпадіння дій с/г, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку. Адже специфікою цього ринку є саме його висококонкурентність і постійний моніторинг конкурентами цін один одного, що і було враховано Відділенням у ході розгляду справи, а не навпаки, як стверджує позивач в обґрунтування позову.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи у їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України "Про захист економічної конкуренції", узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Статтею 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" імперативно встановлено, що вчинення антиконкурентних узгоджених дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями також визнається вчинення схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Таким чином, частина 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачає необхідність одночасного встановлення таких обставин:

- вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару;

- такі схожі дії призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції;

- і при цьому аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Як зазначалось судом вище, за результатом розгляду справи № 1/01-69-15 Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було прийнято рішення №148-р/к від 26.10.2017, згідно якого, пунктами 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68 визнано дії ПАТ "Укргазвидобування" та інших суб'єктів господарювання по схожому підвищенні роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12, які можуть призвести до обмеження конкуренції, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

За порушення законодавства про захист економічної конкуренції, наведені в пунктах 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68 резолютивної частини Рішенням № 148-р/к, пунктами 10, 17, 29, 43, 49, 60, 72 зазначеного рішення відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на ПАТ "Укргазвидобування" накладено штрафи на загальну суму - 204101,50 грн.

Так, у ході розгляду справи 1/01-69-15 встановлено, що на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 в період з 1 до 12 липня 2016 року ПАТ "Укргазвидобування" вчинило схожі дії по підвищенню роздрібної ціни разом з суб'єктами господарювання, зазначеними у пунктах 1, 11, 22, 36, 44, 55, 68 резолютивної частини Рішенням № 148-р/к.

Цінова поведінка зазначених суб'єктів господарювання у Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 в період з 01.07.2016 до 12.07.2016 наведена в додатках № 1, 4, 10, 16, 19, 25, 34 до Рішення № 148-р/к.

Так, у Територіальних межах № 1 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 20 % (з 7,82 грн. за л до 9,27 грн. за л); у Територіальних межах № 2 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 20 % (з 7,70 грн. за л до 9,20 грн. за л); у Територіальних межах № 4 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 20 % (з 7,88 грн. за л до 9,36 грн. за л); у Територіальних межах № 6 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 20 % (з 7,79 грн. за л до 9,22 грн. за л); у Територіальних межах № 7 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 16 % (з 7,88 грн. за л до 9,12 грн. за л); у Територіальних межах № 9 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому майже на 19,5 % (з 7,83 грн. за л до 9,36 грн. за л); у Територіальних межах № 12 в зазначений період роздрібні ціни на скраплений газ в якості моторного пального зросли в середньому на 16 % (з 7,85 грн. за л до 9,14 грн. за л).

З метою виявлення схожості у діях суб'єктів господарювання щодо ціноутворення проаналізовано наявність взаємозв'язку між даними щодо їх цін в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 шляхом розрахунку коефіцієнтів кореляції між рядами їх цін роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального, що встановлені у період, який досліджується.

Коефіцієнти кореляції, розраховані для рядів даних цін роздрібної реалізації на скраплений газ в якості моторного пального з 01.07.2016 до 12.07.2016 в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 наведений в додатках № 2, 5, 11, 17, 20, 26, 35 до Рішення № 148-р/к.

Коефіцієнти кореляції від 0,80 до 0,99 свідчать про тісну взаємозалежність цінових траєкторій зазначених суб'єктів господарювання та підтверджують схожість їх поведінки.

Таким чином, матеріалами справи № 1/01-69-15 встановлено, що при роздрібній реалізації скрапленого газу в якості моторного пального суб'єкти господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 застосовують різні методики оцінки вибуття запасів: ФІФО (собівартості перших за часом надходження запасів) або середньозваженої собівартості.

При цьому, структура інших витрат також відрізняється у учасників ринку в залежності від наявності власних АГЗС (АГЗП), резервуарних парків для зберігання скрапленого газу та транспорту.

Так, ПАТ "Укргазвидобування" в межах Харківської області здійснює реалізацію скрапленого газу в якості моторного пального через 18 АЗК.

По АЗК ПАТ "Укргазвидобування" в Територіальних межах № 1 вартість пального в період з 1 до 12 липня 2016 року збільшилась з 7,80 грн. за л до 9,20 грн. за л.

По АЗК ПАТ "Укргазвидобування" в Територіальних межах № 2, 4, 6, 7, 9, 12 вартість пального в період з 1 до 12 липня 2016 року збільшилась з 7,75 грн. за л до 9,30 грн. за л.

Так, з матеріалів господарської справи вбачається, що, Листом за вих. №05082016 від 05.08.2016 (вх. від 08.08.2016 № 2332) ПАТ "Укргазвидобування" надало до Відділення інформацію про обсяги поставок, реалізації та залишків, цін обліку (закупівлі) скрапленого газу в якості моторного пального, що реалізувався в роздріб через АГЗС (АГЗП), якими користувалося ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" в межах Харківської області (в тому числі як комісіонер), за період з 01.06.2016 до 19.07.2016 (т.с. І а.с. 103-104).

Отже, аналіз економічної ситуації на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального свідчить про відсутність об'єктивних економічних причин, які могли б обумовити одночасне підвищення роздрібних цін суб'єктами господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 в період з 01.07.2016 до 12.07.2016, що є підставою для суду дійти до висновку про те, що встановленими у справі №1/01-569-15 обставинами, які є у матеріалах даної справи, у їх сукупності доведено, що дії ПАТ "Укргазвидобування" разом з іншими суб'єктами господарювання, які полягають у схожому підвищенні роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим частиною третьою статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12, а саме дії, які можуть призвести до обмеження конкуренції, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

При цьому, слід звернути увагу на те, що схоже підвищення цін реалізації скрапленого газу в якості моторного пального з динамікою, що випереджає динаміку зростання оптових цін без наявності об'єктивних причин, дає змогу суб'єктам господарювання збільшити доходи від реалізації скрапленого газу в якості моторного пального. Досягнення такого результату відповідає економічним інтересам кожного із вищезазначених суб'єктів господарювання. Фактором збільшення контролю на ринку, а саме над однією з його умов - рівнем ціни товару є отримання додаткової виручки.

При цьому, суд звертає увагу на те, що суб'єкти господарювання в період порушення не здійснювали будь-яких конкурентних дій, направлених на зміну ситуації, що склалась, шляхом ведення самостійної цінової політики, про що свідчать наявні матеріали справи.

Слід також зазначити, що підвищення цін на скраплений газ в якості моторного пального відбулось за відсутністю на момент підвищення цін об'єктивних на те причин, оскільки суб'єктами господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12, зокрема, застосовують різні методики оцінки вибуття запасів та мають різну кількість залишків палива, що також підтверджується матеріалами справи №1/01-69-15.

Окрім того, суб'єкти господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12, вчиняючи вищенаведені дії, не несуть витрати, пов'язані з ціновою змагальністю та можливими змінами обсягів попиту, та, як результат таких дій, нівелюють ризик втрат, пов'язаних з конкурентною боротьбою з іншими учасниками ринку.

Для досягнення даного результату дії суб'єктів господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 взаємно доповнюють один одного, оскільки ведення одноманітної цінової політики при різних внутрішніх умовах господарювання неможливо без дотримання єдиної узгодженої поведінки на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" конкуренція - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

В період вчинення антиконкурентних узгоджених дій певний рівень конкуренції на ринку залишався, але суб'єкти господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 свідомо не змагались в частині встановлення роздрібних цін реалізації на скраплений газ в якості моторного пального.

У результаті схожих дій суб'єкти господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 досягли ринкової влади в період вчинення порушення та отримали можливість підвищувати ціни понад рівень, що існував би за умови значної конкуренції на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального, що вказує на те, що стрімке і значне зростання роздрібних цін на скраплений газ в якості моторного пального за відсутності об'єктивних підстав є наслідком антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12.

З огляду на вищенаведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що такі схожі дії є горизонтальними антиконкурентними узгодженими діями, що можуть призвести до обмеження конкуренції на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального в визначених територіальних межах. В результаті таких дій споживачі придбавали скраплений газ в якості моторного пального за завищеними цінами.

Враховуючи вищенаведені обставини, у даному разі, матеріалами справи 1/01-69-15 документально доведено вчинення операторами ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального порушення законодавства про захист економічної конкуренції, що повністю спростовує доводи позивача, які покладено останнім в обґрунтування своїх позовних вимог.

Стосовно доводів позивача про те, що в оскаржуваному Рішенні № 148-р/к немає жодних мотивів відхилення причин, на які воно посилалося, як на підстави підвищення цін на скраплений газ, суд звертає увагу позивача на сторінки: 42-43 Рішення № 148-р/к та, при цьому, суд зазначає про наступне.

На подання про попередні висновки у справі № 1/01-69-15 окремі оператори ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального надали свої заперечення, які не можуть бути враховані при прийнятті рішення. Основні з них спростовуються наступним.

Так, зокрема, ПАТ "Укргазвидобування" зазначило, що у поданні, не встановлено та не доведено основної кваліфікуючої ознаки порушення - погодженості (узгодженості) схожих дій с/г, яка має бути результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не проявом специфіки відповідного товарного ринку (яка зокрема, може полягати в односторонньому копіюванні с/г поведінки свого конкурента). Специфіку ринку не враховано. Вона полягає в тому, що рівень цін на АЗС, як правило, близький до однакового, незважаючи на різний рівень прибутковості. Тому конкуренти можуть встановлювати однакові ціни навіть за відсутності будь-яких домовленостей між ними.

Твердження позивача з приводу того, що відбулося зростання оптових цін на скраплений газ, що і стало причиною підвищення роздрібних цін, суд не приймає до уваги, оскільки ПАТ "Укргазвидобування" є виробником скрапленого газу і не придбавало його у будь-кого за оптовими цінами, тому вказані твердження позивача є безпідставними.

Щодо посилання позивачем в обґрунтування позову на річний звіт Антимонопольного комітету України за 2016 рік, у якому зазначено, зокрема, що згідно інформації операторів ринку, об'єктивними причинами, що впливають на формування роздрібних цін, зокрема і на скраплений газ, є ціни на нафтопродукти на європейських ринках, закупівельні (оптові) ціни, податкове навантаження, курс долара США і євро, вартість транспортування, торгівельна надбавка, суд зазначає про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем при розгляді справи № 1/01-69-15 досліджувалися зазначені питання, зокрема: при витребуванні інформації у суб'єктів господарювання запитувалися детальні пояснення та економічне обґрунтування підвищення вартості роздрібної реалізації скрапленого газу.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що усі суб'єкти господарювання зазначали, що основними об'єктивними причинами підвищення ціни на роздрібну реалізацію скрапленого газу є підвищення закупівельної (оптової) ціни та податкове навантаження, а окремі суб'єкти додатково зазначили серед цих причин нестабільну політичну ситуацію і податкове навантаження.

Щодо тверджень позивача стосовно того, що відповідачем (Відділенням) не досліджено суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність під брендами ОККО, WOG, Shell та БРСМ-нафта, оскільки зазначені суб'єкти дослідження під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, втім в їхніх діях не було виявлено порушення і відповідно вони не були залучені як відповідачі у справі, суд зазначає про те, що вказані суб'єкти досліджувалися під час розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, втім в їхніх діях не було виявлено порушення і відповідно вони не були залучені як відповідачі у справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, надавши оцінку доводам учасників справи, суд встановив, що висновки відповідача, викладені в оскаржуваному Рішенні № 148-р/к щодо того, що аналіз економічної ситуації на ринку роздрібної реалізації скрапленого газу в якості моторного пального свідчить про відсутність об'єктивних економічних причин, які могли б обумовити одночасне підвищення роздрібних цін суб'єктами господарювання в Територіальних межах № 1, 2, 4, 6, 7, 9, 12 в період з 01.07.2016 до 12.07.2016 є обґрунтованими і мають своє документальне відображення наявними матеріалами справи, натомість доводи позивача, які покладено останнім в обґрунтування своїх заперечень, не спростовують висновків, які викладені в оскаржуваному Рішенні.

Отже, враховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, розумності, з огляду на загальні засади юридичної відповідальності, які забезпечують справедливість застосованого покарання та його пропорційність фактичному характеру вчиненого порушення, суд приходить до висновку, що рішення Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 148-р/к від 26.10.2017 прийнято у межах, визначеним законом повноважень та за результатами повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи № 1/01-69-15.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги підстави заявленого позову, норми 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яка визначає підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України, суд, дослідивши зміст рішення АМК та перевіривши обставини вчинення товариством згаданих дій, дійшов висновку, що рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 148-р/к від 26.10.2017 у справі № 1/01-69-15 повністю відповідає обставинам справи, що не є підставою, у відповідності до ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" для визнання його недійсним.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", у зв'язку з відсутністю юридичної та фактичної обґрунтованості позовних вимог, як і відсутністю наявності фактів для скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, судовий збір зі сплати 1600,00 грн. судового збору залишається за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.03.2018 р.

Суддя Г.І. Сальнікова