номер провадження справи 22/126/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 Справа № 908/2565/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

Представник сторін в судове засідання не з’явились.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2565/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Темп-88” (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, офіс 802)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Продрезерв-Україна” (юридична адреса: 70403, Запорізька область, Запорізький район, с. Августинівка, вул. Миру, буд. 11-Е; місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64/4)

про стягнення 253665,59 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

15.12.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від б/д) Товариства з обмеженою відповідальністю “Темп-88” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Продрезерв-Україна” про стягнення 253665,59 грн, із яких 190000,00 грн - основного боргу за поставлений товар по видатковій накладній № РН-0000023 від 25.04.2016; 9588,00 грн – 3% річних; 54077,59 грн - інфляційного збільшення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2017 справу № 908/2565/17 передано на розгляд судді Топчій О.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2017, враховуючи перебування на лікарняному судді Топчій О.А., справу № 908/2565/17 передано на розгляд судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2017 позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/2565/17, якій присвоєно номер провадження 22/126/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 22.01.2018.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконав зобов’язання щодо оплати поставленого товару за видатковою накладною № РН-0000023 від 25.04.2016, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 253665,59 грн, з яких 190000,00 грн – сума основного боргу за товар, 9588,00 грн – 3 % річних та інфляційні втрати у розмірі 54077,59 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ “Темп-88” посилається на ст. ст. 625, 692 Цивільного кодексу України та ст. 226 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.01.2018 підготовче судове засідання було відкладено до 13.02.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2018 справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 06.03.2018.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, у зв’язку з чим повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Про дату та місце судового засідання повідомлені належним чином. Ухвала господарського суду Запорізької області від 13.02.2018 була надіслана на офіційну адресу сторін, проте про причини неявки сторони не повідомили. Відповідач жодного разу не був присутній в судових засіданнях, відзиву не надав, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, які свідчать про отримання відповідачем кореспонденції суду та про обізнаність відповідача про дану судову справу.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки та повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

В судовому засіданні 06.03.2018 справу розглянуто по суті та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 позивач поставив, а відповідач прийняв товар – тушка курки 2 категорії морожена на суму 190000,00 грн, що підтверджується товарно-транспортною накладною № РН-0000025 від 25.04.2016 та видатковою накладною № РН-0000023 від 25.04.2016, що підписані та скріплені печатками підприємств.

ТОВ “Продрезерв-Україна” розрахунок з ТОВ “Темп-88” за поставлений товар на суму 190000,00 грн не здійснило. У зв’язку з прострочкою оплати товару ТОВ “Темп-88” на суму заборгованості нарахувало відповідачу 3 % річних за період з 26.04.2016 по 31.12.2017 у розмірі 9588,00 грн та інфляційні втрати за період з квітня 2016 року по грудень 2017 року у розмірі 54077,59 грн.

Як встановлено судом, письмового договору на поставку товару від 25.04.2016 між сторонами не укладалось, а поставка 25.04.2016 фактично здійснена за усною домовленістю сторін.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зокрема, у п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є договори та інші правочини.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України правочини між юридичними особами належить вчиняти в письмовій формі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Фактичні правовідносини сторін справи свідчать, що позивач здійснив поставку товару на підставі видаткової накладної, яка містить відомості про вид, кількість та ціну товару, а відповідач, у свою чергу, прийняв товар на таких умовах. Таким чином, сторони уклали правочин, який за своїм змістом містить істотні умови договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 692 ЦК України передбачено обов’язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, в даному випадку в силу вимог закону покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття.

В порушення вимог ч. 2 ст. 530 та ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач не оплатив вартість товару після його прийняття, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 190000,00 грн.

Доказів повної або часткової сплати суми боргу відповідачем суду не надано, обґрунтованого відзиву не подано.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов’язань підтверджено матеріалами справи, а вимога про стягнення основного боргу в розмірі 190000,00 грн є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 26.04.2016 по 31.12.2017 у розмірі 9588,00 грн та інфляційні втрати за період з квітня 2016 року по грудень 2017 року у розмірі 54077,59 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Суд перевірив розрахунок 3 % річних, визнав його вірним, у зв’язку з цим вимога про стягнення суми 3 % річних у розмірі 9588,00 грн підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат за період з квітня 2016 року по грудень 2017 року у розмірі 54077,59 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов’язань» розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем не враховані вищенаведені положення законодавства і допущені помилки в розрахунку інфляційних втрат щодо визначення періоду нарахування інфляційних втрат. Оскільки дата 26.04.2016 є датою початку прострочки, вірним періодом нарахування інфляційних втрат є травень 2016 року – грудень 2017 року.

За розрахунком суду стягненню підлягають інфляційні втрати у розмірі 40993,50 грн. У стягненні 13084,09 грн суд відмовляє.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ТОВ “Продрезерв-Україна” заборгованості у розмірі 253665,59 грн, з яких 190000,00 грн - основний борг, 9588,00 грн – 3% річні; 54077,59 грн - інфляційне збільшення боргу, підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 3608,73 грн.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 165, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Темп-88” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Продрезерв-Україна” задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Продрезерв-Україна” (юридична адреса: 70403, Запорізька область, Запорізький район, с. Августинівка, вул. Миру, буд. 11-Е; місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Патріотична, буд. 64/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Темп-88” (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21, офіс 802, ) основну заборгованість у розмірі 190000 (сто дев’яносто тисяч) грн 00 коп., 3 % річних у розмірі 9588 (дев’ять тисяч п’ятсот вісімдесят вісім) грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 40993 (сорок тисяч дев’ятсот дев’яносто три) грн 50 коп. та 3608 (три тисячі шістсот вісім) грн 73 коп. судового збору.

Відмовити в частині стягнення 13084,09 грн.

Повний текст рішення складено 16.03.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко

Рішення розміщене у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.