ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2018 р. Cправа № 902/1115/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши матеріали справи

за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, м.Вінниця

до фермерського господарства "Поділля-Н", с.Вишневе (Жовтневе) Калинівського району Вінницької області

про стягнення 32642,87 грн шкоди, спричиненої самовільним зайняттям земельної ділянки

за участю представників

позивача ОСОБА_1, довіреність № 06-14/59 від 11.10.2017;

відповідача не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні господарського суду Вінницької області знаходиться справа №902/1115/17 за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до фермерського господарства "Поділля-Н" стягнення 32642,87 грн шкоди, спричиненої самовільним зайняттям земельної ділянки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що під час проведення планової перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0322 площею 19 га, яка знаходиться за межами населеного пункту поблизу с.Терешпіль Хмільницького району Вінницької області, позивачем було встановлено, що вказана земельна ділянка використовується відповідачем для вирощування сільськогосподарської культури -кукурудзи, за відсутності відповідного рішення виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) правовстановлюючих документів, що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Згідно ухвали суду від 15.12.2017 справа №902/1115/17 розглядається за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 01.02.2018.

Ухвалою суду від 01.02.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі №902/1115/17, призначити справу до судового розгляду по суті на 27.02.2018.

Ухвалою суду від 27.02.2018 з метою отримання доказів повідомлення відповідача про місце та час слухання справи, забезпечення реалізації права останнього на участь в судовому засіданні розгляд справи відкладено до 02.03.2018.

На визначену судом дату (02.03.2018) у судове засідання з'явився представник позивача.

Відповідач правом участі в судовому засіданні не скористався, про причини неявки не повідомив. Ухвали суду від 01.02.2018 та 27.02.2018 були направлені за юридичною адресою фермерського господарства "Поділля-Н", що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (22422 Вінницька області, Калинівський район, с.Вишневе, вул.Лісова, буд.13) та позовній заяві, що стверджується відміткою канцелярії суду.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи ухвала суду про закриття провадження у справі від 01.02.2018 вручена уповноваженому представнику фермерського господарства "Поділля-Н" 16.02.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням №310.

Водночас, слід зазначити, що фермерське господарство "Поділля-Н" про місце та час розгляду справи №902/1115/17, яке ухвалою суду від 27.02.2018 було відкладено до 02.03.2018, також було повідомлене телефонограмою (№902/1115/07/223/18 від 27.02.2018), яка була прийнята керівником відповідача - ОСОБА_2 о 17 год. 25 хв., докази чого наявні в матеріалах справи.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183, Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч.9 ст.165, ч. 2 ст.178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Судовий розгляд справи (02.03.2018) здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

12.06.2017 начальником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.187-188 Земельного кодексу України, Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", "Про охорону земель", Положення про Головне Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, було видано наказ №126/ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності".

12.06.2017 згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №126 від 12.06.2017 державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Калинівського, Літинського, Козятинського та Хмільницького районів та м.Козятин і м.Хмільник ОСОБА_4 було здійснено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок на території Терешківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

12.06.2017 за результатами перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №297 та акт обстеження земельної ділянки №50.

У результаті перевірки управлінням з контролю за використанням земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області було встановлено, що частина земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності з кадастровим номером :05:002:0322 площею 19 га, використовується фермерським господарством "Поділля-Н" для вирощування сільськогосподарської культури - кукурудзи в особі голови ОСОБА_2 за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про надання її у власність чи надання в користування (оренду) правовстановлюючих документів, що є порушенням вимог ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

14.06.2017 державним інспектором Пасічником О.Ю було направлено лист повідомлення №0-2-0.444-97/90-17 про виклик для надання пояснень у зв'язку з виявленим порушенням земельного законодавства голові ФГ "Поділля-Н" ОСОБА_2

Водночас, листом від 12.07.2017 №01/07-2017 ФГ "Поділля-Н" повідомило державного інспектора Пасічника О.Ю., що його дії є упередженими та він намагається втрутитися у господарську діяльність фермерського господарства, при цьому додатково зазначив, що ФГ "Поділля-Н" за результатами проведення земельних торгів (аукціону) 13.06.2017 визнано переможцем з продажу права оренди на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 22,5 га з кадастровим номером :05:002:0322 на території Терешківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області.

Стосовно проведення земельних торгів (аукціону) від 13.06.2017, на якому визнано переможцем з продажу права оренди на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 22,5 га з кадастровим номером :05:002:0322 на території Терешківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ФГ "Поділля-Н" позивач не заперечує. При цьому посилається на те, що договір оренди ФГ "Поділля-Н" не підписало та не реєструвало своє право оренди земельної ділянки по даний час.

08.08.2017 державним інспектором Пасічником О.Ю. був складений припис №117 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її в стан придатний для подальшого використання за цільовим призначенням у 30-и денний термін та був складений протокол про адміністративне правопорушення №87 на голову ФГ "Поділля-Н" ОСОБА_2 за порушення ст.ст. 125, 126 ЗК України, ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" за яке передбачена відповідальність за ст.53-1 КУпАП.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, голову ФГ "Поділля-Н" ОСОБА_2 було повідомлено, що розгляд справи за адміністративне правопорушення відбудеться 16.08.2017 о 09 год. 00 хв. в приміщенні відділу у Калинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Однак голова господарства від пояснень та підпису в протоколі відмовився на підставі ст.63 Конституції України..

16.08.2017 державним інспектором Пасічником О.Ю. була складена постанова про накладення адміністративного стягнення №97 на голову ФГ "Поділля-Н" ОСОБА_2 в якій його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Доказів оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 16.08.2017 №97 у передбаченому законом порядку матеріали справи не містять.

Згідно з розрахунком, здійсненим Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на підставі постанови Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007 "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", розмір шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0322 площею 19 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території Терешківської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, становить 32642,87 грн. З огляду на що, позивачем було надіслано відповідачу лист-повідомлення, з вимогою сплати вказаної суми з моменту отримання вказаної вимоги на протязі 15 днів.

Однак вказана вимога головою ФГ "Поділля-Н" виконана не була.

Таким чином, за доводами позивача, з урахуванням факту відсутності добровільного відшкодування шкоди, в силу вищенаведеного та приписів статей 122, 152, 157, 211 Земельного кодексу України та статей 167, 170, 1166 Цивільного кодексу України позивач звернувся з даним позовом до суду про відшкодування державі 32642,87 грн шкоди, завданої самовільним зайняттям вказаної вище земельної ділянки.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов'язання, які виникають з угод або в наслідок заподіяння шкоди.

Приписами ст.16 ЦК України встановлено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка її завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням земельного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Стаття 1166 ЦК України містить правило про загальний (генеральний) делікт, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, повинна бути відшкодована особою, яка її завдала, в повному обсязі. Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). У науці цивільного права акт завдання шкоди прийнято поділяти на такі складові елементи: а) протиправна поведінка особи; б) настання шкоди; в) причинний зв'язок між двома першими елементами; в) вина завдавача шкоди.

При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність всіх складових правопорушення.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода це не тільки обов'язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується у повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Виходячи з загальних принципів цивільного права для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди потрібна наявність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, що є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Тобто відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами ЦК відповідальність настає незалежно від вини.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди, прокурор та/або позивач повинні довести наявність шкоди (її розмір), протиправність дій відповідача, та причинний зв'язок між шкодою позивача та протиправними діями відповідача.

При цьому, вимоги позивача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ґрунтуються на протиправній поведінці фермерського господарства "Поділля-Н", яка полягає у самовільному користуванні земельною ділянкою без достатніх на це правових підстав.

Статтею 211 Земельного кодексу України передбачено, що за самовільне зайняття земельної ділянки громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до пунктів 12 і 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" у випадках самовільного зайняття земельних ділянок шкода (збитки) відшкодовуються відповідно до статей 22, 1166, 1192 Цивільного кодексу України, статей 156, 211, 212 Земельного кодексу України у повному обсязі особами, що її заподіяли.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно зі ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, передбачений статтею 124 цього ж Кодексу.

За приписами частини першої статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані в статті 126 Земельного кодексу України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право постійного користування земельною ділянкою - державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки - договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Нормами статей 152, 156 Земельного кодексу України закріплено, що: власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" унормовано, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки виявлено перевіркою вимог дотримання земельного законодавства, проведеною Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, зафіксовано актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства №297 від 12.06.2017, актом обстеження земельної ділянки №50 від 12.06.2017 та встановлено постановою про накладення адміністративного стягнення від 16.08.2017 №97, які не оскаржені у визначеному законом порядку.

Однак, розмір шкоди, який є предметом даного позову, підлягає доведенню, оскільки є оціночним поняттям та підлягає доказуванню у межах розгляду даної справи.

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття та знесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу" №963 від 25.07.2007 (далі - Методика).

Так, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається для всіх категорій земель та для земель житлової та громадської забудови за встановленими формулами, закріпленими у п.4 Методики. При цьому, складові формул для визначення розміру шкоди для земель житлової та громадської забудови та інших категорій земель є різними в залежності від категорії земель за цільовим призначенням.

Відповідно до п. 4 Методики розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земель для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови), визначається за такою формулою:

Шс = Пс x Нп x Кф x Кі , де

Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначається відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 № 738.

Позивач в обґрунтування розміру шкоди посилається на розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, виконаний державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Держгеокадастру у Вінницької області. Із розрахунку вбачається, що розмір шкоди розрахований за формулою, визначеною для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови).

Для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, були визначені наступні показники:

- категорія земель за основним цільовим призначенням (графа 3 розрахунку) - землі сільськогосподарського призначення (у зв'язку з чим розрахунок здійснювався саме за формулою для всіх категорій земель);

- форма власності - державна.

Отже, виходячи з того, що чинним законодавством передбачено дві різні формули щодо розміру шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки, при визначенні розміру такої шкоди слід враховувати категорію земель самовільно зайнятої земельної ділянки.

Разом з цим, слід зазначити, що доказів зміни цільового призначення зазначеної земельної ділянки у порядку, визначеному ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України, суду не надано, з огляду на що суд доходить висновку про правомірність використання формули, визначеної для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови), при здійсненні розрахунку розміру завданої відповідачем шкоди.

У пункті 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деяк питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" роз'яснено, що згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 №963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Оскільки матеріалами справи підтверджується як наявність в діях відповідача по самовільному зайняттю земельної ділянки площею 19 га кадастровий номер :05:002:0322 повного складу цивільного правопорушення, так і розмір заявлених до стягнення збитків, позовні вимоги Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 231, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фермерського господарства "Поділля-Н" (22422, Вінницька область, Калинівський район, с.Вишневе (Жовтневе), вул.Лісова, 13; ) 32642,87 грн шкоди на рахунок управління Державної казначейської служби України у Хмільницькому районі та м.Хмільнику Вінницької області - 24062200 р/р0624 ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, .

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.233 ГПК України повне рішення складено 12 березня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м.Вінниця, вул.Келецька,63);

3 - відповідачу - ФГ "Поділля-Н" (22422, Вінницька область, Калинівський район, с.Вишневе (Жовтневе), вул.Лісова, 13).