ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)
судді Антонік С.Г., Чимбар Л.О.
розглянувши клопотання Товариства "Реал-Медіа+1" щодо прийняття додаткової постанови про стягнення з відповідача судових витрат на надання професійної правничої допомоги
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал-Медіа+1", м. Херсон
до Фізичної особи-підприємця Штельмаха Віталія Віталійовича, м. Верхньодніпровськ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_2, м. Херсон;
2.Приватне акціонерне товариство "Херсонський електромашинобудівний завод", м. Херсон
про стягнення 650 000,00 грн.
В судовому засіданні 12.03.2018 року представником позивача заявлено про необхідність стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, проте, документи, які підтверджують понесені позивачем витрати, разом з клопотанням про винесення додаткової постанови подані до Дніпропетровського апеляційного господарського суду вже після судового засідання.
Оскільки питання розподілу господарських витрат зі сплати судового збору не стосується суті спору, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути це питання без виклику сторін.
Відповідно до ст.281 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі.
Відповідно до ст.244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Згідно зі ст.123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Позивачем у судовому засіданні 12.03.2018 року, до закінчення судових дебатів, зроблено заяву про необхідність стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи - на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування понесених витрат на оплату послуг адвоката в суді апеляційної інстанції позивачем надано договір про надання правової допомоги (адвокатських послуг) від 17.11.2017 року № 3/ГС; додаткову угоду № 1 від 09.02.2018 року до договору № 3/ГС від 17.11.2017 року; звіт адвоката від 12.03.2018 року, платіжне доручення № 111 від 12.02.2018 року на суму 2500,00 грн., копію свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю № 1763 від 19.11.2007р., видане КДКА у Дніпропетровській області (міститься в матеріалах справи - а.с.263, т.1), ордер серії ДП №626/000047 від 13.02.2018р. (оригінал оглянутий колегією суддів в судовому засіданні при перевірці повноважень представників сторін) та копію посвідчення адвоката України №1438 від 19.11.2017р. (міститься в матеріалах справи - а.с.237, т.1).
Враховуючи те, що позивач надав суду докази отримання ним правничої допомоги, довів витрачений час адвокатом на вирішення всіх питань, які виникають при вирішення даного спору, постановою суду апеляційної інстанції від 12.03.2018 року у цій справі в задоволенні скарги відповідача відмовлено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін, то клопотання позивача слід визнати обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з покладенням на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2500,00 грн.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 281 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -
Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.
Головуючий суддя ___________________ І.О. Вечірко
Суддя ___________________ С.Г. Антонік
Суддя ___________________ Л.О. Чимбар