Суд
УХВАЛА

07 березня 2018 року

м. Київ

справа № 910/31396/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Ткач І.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Студенець В.І.

розглянувши заяву Київської міської митниці ДФС

про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017

(головуючий - Плюшко І.А., судді - Попікова О.В., Сибіга О.М.)

у справі № 910/31396/15 Господарського суду міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсайн ЛТД"

до 1. Київської міської митниці ДФС, 2. Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві

про стягнення збитків у розмірі 233 974,01 грн,

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2017 року Київська міська митниця ДФС звернулась до Верховного суду України з заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017 у справі №910/31396/15 з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 ст.111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2018 заяву Київської міської митниці ДФС залишено без руху та надано строк заявнику на усунення недоліків його заяви.

Київська міська митниця ДФС у строк, встановлений судом, виконала вимоги ухвали, надавши в підтвердження цьому відповідні документи.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), заяви про перегляд Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У заяві про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017 у справі №910/31396/15 заявник просить скасувати зазначену постанову суду касаційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ "Енсайн ЛТД".

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На підтвердження зазначених підстав для подання заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017 у справі №910/31396/15 до заяви додано копію постанови Вищого господарського суду України від 31.05.2016 у справі №926/1615/15.

Заяву мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України ст.55 Митного кодексу України та ст.1173 Цивільного кодексу України.

У справі №910/31396/15 предметом спору є стягнення з Державного бюджету України збитків, завданих протиправними діями Київської міської митниці ДФС на суму 233 974,01 грн. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій встановили, що дії Київської міської митниці ДФС про відмову у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №100270001/2014/209432 від 27 травня 2014 року є неправомірними, що підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2015 року у справі №826/15008/14. Відтак, суди виходили з того, що неправомірна поведінка відповідача-1 щодо відмови позивачу в митному оформленні товару є належним чином встановленою, а наслідком такої поведінки стало те, що позивач своєчасно не закінчив митне оформлення вантажу, не мав права перемістити товар через митний кордон України та змушений був розмістити товар на складі тимчасового зберігання, у зв'язку з чим поніс збитки - витрати за надання послуг з декларування та зберігання товарів на митному складі тимчасового зберігання, факт понесення яких підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

У справі №926/1615/15 предметом спору є вимоги Фізичної особи-підприємця Василика Володимира Івановича про стягнення з Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області шкоди, завданої незаконними діями органу державної влади, на суму 283 581,40 грн. Рішеннями судів у цій справі відмовлено позивачу у задоволенні позову. При цьому встановлено, що визначаючи яка саме шкода заподіяна позивачу в зв'язку з протиправними діями Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України, суди дійшли висновку, що прямий причинно-наслідковий зв'язок між протиправними діями і рішеннями відповідача-1 та шкодою може існувати лише стосовно шкоди, яка виражається у додаткових витратах позивача з оплати вартості послуг з розміщення транспортного засобу з ввезеним, але не розмитненим товаром, на період з 02.10.2013 (дата подання МД №408040000/2013/014122 від 02.10.2013) по 23.10.2013 (дата подання другої МД №408040000/2013/015151 від 21.10.2013). Проте у задоволенні позовних вимог було відмовлено, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, що спірні кошти сплачені ним саме на утримання в місці розміщення відповідного транспортного засобу, а надані ним платіжні доручення свідчать про те, що позивачем оплачувались рахунки іншої юридичної особи, на яких зазначено дату, що передувала виникненню спірних правовідносин. Відтак, такі докази не прийняті судами до уваги, як і подані позивачем чеки про купівлю в період з 02 по 23.10.2013 пального на загальну суму 5 390,44 грн. З посиланням на вказане, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Верховний Суд зазначає, що зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності у різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог, встановлених судом фактичних обставин і однакового правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Верховний Суд вважає, що обставини, які формували зміст правовідносин і вплинули на застосування ст.55 Митного кодексу України та ст.1173 Цивільного кодексу України, у зазначених вище постановах Вищого господарського суду України не є подібними.

Порівняння змісту вказаних постанов Вищого господарського суду України не дає підстав для висновку про тотожність встановлених обставин. Тобто доводи заявника про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутніми є підстави для відкриття Верховним Судом провадження у справі №910/31396/15 на підставі ст.11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Частиною 3 ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана заява є необґрунтованою, вирішення питання про допуск справи до провадження здійснюється колегією з трьох суддів у складі судді-доповідача та двох суддів, визначених автоматизованою системою документообігу суду додатково. Провадження відкривається, якщо хоча б один суддя зі складу колегії дійшов висновку про необхідність його відкриття.

Керуючись ст.ст. 234, 235, підпунктом 1 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), ст.ст. 11114, 11116, 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи №910/31396/15 до провадження Верховного Суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: І. Ткач

Судді: О. Мамалуй

В. Студенець