ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"12" березня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/443/17

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

розглянувши заяву ОСОБА_1, м. Ужгород б/н від 07.03.2018 року (вх. № 02.3.1-09/2926/18 від 07.03.2018 року) про забезпечення позову у справі № 907/443/17 за позовом ОСОБА_1, м. Ужгород до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород про визнання недійсними з моменту їх прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ "Ялинка", оформлених протоколом № 2/16 від 28.11.2016 року та протоколом № 1/17 від 10.04.2017 року; визнання недійсними змін до Статуту ТОВ "Ялинка" (у новій редакції), внесених на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства № 2/16 від 28.11.2016 року, шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20 (), а саме, вбудоване приміщення магазину загальною площею 140,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 20, з участю представників: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від 12.05.2017 року, відповідача - Попп Ю.М., адвокат, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 21/526,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 27.02.2018 року поновлено провадження у справі № 907/443/17 з метою вирішення клопотання експертів Київського науково - дослідного інституту судових експертиз щодо надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи та дозволу суду на їх використання при проведенні призначеної експертизи.

Розгляд справи призначено на 27.02.2018 року.

В судовому засіданні 27.02.2018 року за участю представників: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від 12.05.2017 року, відповідача - Попп Ю.М., адвокат, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 21/526 оголошувалась перерва в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 28.02.2018 року з огляду на наміри сторін врегулювати спір в позасудовому порядку.

В судовому засіданні 28.02.2018 року за участю представників: позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_2, адвокат, договір про надання правової допомоги б/н від 12.05.2017 року, відповідача - Попп Ю.М., адвокат, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 21/526 оголошувалась перерва в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України до 05.03.2018 року для надання сторонам додаткового часу з метою реалізації їх намірів щодо врегулювання спору в позасудовому порядку.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 05.03.2018 року відкладено розгляд справи на 12.03.2018 року у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та поданим ним клопотанням про відкладення розгляду справи.

До дати судового засідання 12.03.2018 року до канцелярії господарського суду Закарпатської області надійшла заява позивача ОСОБА_1, м. Ужгород б/н від 07.03.2018 року (вх. № 02.3.1-09/2926/18 від 07.03.2018 року) про забезпечення позову у справі № 907/443/17 шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20 (), а саме, вбудоване приміщення магазину загальною площею 140,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 20.

Вказану заяву позивач обґрунтовує покликанням на те, що встановлена ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 року у даній справі заборона ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" відчужувати належне Товариству майно не є достатньою для забезпечення можливості ефективного поновлення порушених прав позивача та захисту його інтересів, оскільки майно Товариства може бути відчужено внаслідок дій інших осіб, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Обставиною, яка на думку позивача, може стати підставою відчуження належного відповідачеві - Товариству з обмеженою відповідальністю "Ялинка" майна, є факт укладення 22.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинка" та ОСОБА_4 договору іпотеки, зареєстрованого в реєстрі за № 213, за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялинка" виступило майновим поручителем за основним зобов'язанням - позикою на суму 3 000 000 грн., згідно договору, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Як стверджує позивач, за наведеним договором іпотеки, у забезпечення зобов'язань сторонньої особи, що жодним чином не пов'язано із діяльністю Товариства, було передано єдине нерухоме майно Товариства - вбудоване приміщення магазину загальною площею 140,7 кв.м., розташоване за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 20. При цьому, на момент подання суду заяви про забезпечення позову у даній справі, яка задоволена ухвалою від 30.05.2017 року, позивачу не було відомо про наявність такого договору іпотеки. Аналізуючи склад учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" до прийняття рішень загальних зборів учасників ТОВ "Ялинка", оформлених протоколом № 2/16 від 28.11.2016 року, якими, зокрема, були позивач - ОСОБА_1 із часткою 50% та ОСОБА_6 із часткою 50%, та подальше вчинення учасником ОСОБА_6 дій, що спрямовані на протиправне усунення від управління Товариством одного з учасників Товариства, зміна керівника Товариства з використанням підроблених документів, прийняття рішення про ліквідацію Товариства, передання в іпотеку єдиного нерухомого майна Товариства, позивач стверджує, що наведене в сукупності свідчить про наміри відчуження майна Товариства, та як наслідок позбавлення позивача його корпоративних прав і неможливість їх повноцінного відновлення. Поновлення корпоративних прав позивача, за захистом яких він звернувся у даній справі, безпосередньо пов'язане із зацікавленістю позивача у збереженні належного Товариству майна та недопущення його незаконного відчуження, оскільки таке відновлення не може бути ефективним у разі відчуження нерухомого майна Товариства - основного активу, без якого Товариство не зможе здійснювати господарську діяльність. Наведені обставини, на думку позивача, є підставою необхідності забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20. Оцінюючи співрозмірність обраного позивачем виду забезпечення позову із заявленими у справі позовними вимогами позивач наголошує, що такий вид забезпечення позову як арешт нерухомого майна Товариства щодо якого наявна загроза його відчуження третім особам є співмірним із заявленими позовними вимогами, стосується предмету спору, і саме у такий спосіб можливо зберегти активи Товариства, а відтак буде забезпечена можливість у повній мірі та ефективно відновити порушені корпоративні права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

З приводу пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову позивач зазначає про відсутність загрози заподіяння збитків відповідачеві, оскільки арешт нерухомого майна Товариства не перешкоджає здійсненню господарської діяльності Товариства та не призведе до незворотних наслідків.

В судовому засіданні 12.03.2018 року позивач та її уповноважений представник подану заяву про забезпечення позову підтримали, наполягають на її задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні проти поданої заяви про забезпечення позову заперечила усно, однак, письмових вмотивованих заперечень суду не подала. Наголошує на неспіврозмірності обраного позивачем виду забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" із заявленими у справі позовними вимогами.

Розглянувши заяву ОСОБА_1, м. Ужгород б/н від 07.03.2018 року (вх. № 02.3.1-09/2926/18 від 07.03.2018 року) про забезпечення позову у даній справі та наведені в її обґрунтування аргументи, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням загальних зборів учасників ТОВ "Ялинка", оформлених протоколом № 2/16 від 28.11.2016 року, внесено зміни до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", виключено ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства та звільнено її з посади директора Товариства. Зокрема, включено до складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" ОСОБА_7 та за рахунок його внеску до статутного капіталу Товариства у розмірі 25 000 грн. збільшено статутний капітал Товариства до 100 000 грн. із частками: ОСОБА_6 - 37,5%, ОСОБА_1 - 37,5%, ОСОБА_7 - 25%. У відповідності до Установчого договору, Статуту Товариства та ст. 64 Закону України "Про господарські товариства" виключено учасника Товариства ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка". Належну ОСОБА_1 частку у статутному капіталі Товариства у сумі 37 500 грн. перерозподілено учаснику Товариства ОСОБА_6, частка якої в результаті перерозподілу склала 75%. Вирішено здійснити виплату виключеному учаснику - ОСОБА_1 вартості частини майна Товариства, пропорційну її частці у статутному капіталі та належну їй частку прибутку, отриманого Товариством, у відповідності до ст. 54 Закону України "Про господарські товариства"; з метою недопущення зменшення статутного капіталу Товариства в результаті виплати ОСОБА_1 вартості її частки, учаснику ОСОБА_6 внести на рахунок Товариства кошти в сумі 37 500 грн. на поповнення статутного капіталу та в рахунок збільшення власної частки у статутному капіталі Товариства. Звільнено ОСОБА_1 з посади директора Товариства. Затверджено зміни до Статуту Товариства шляхом викладення його в новій редакції, доручено ОСОБА_6 подати ці зміни на реєстрацію в установленому порядку.

Виключення зі складу учасників Товариства ОСОБА_1, яка на дату проведення зборів була одночасно і директором Товариства, вмотивовано створенням перешкод іншому учаснику Товариства в управлінні справами Товариства, одержанні інформації про діяльність Товариства, ознайомленні з даними бухгалтерського обліку та фінансової звітності у розподілі прибутку та його отриманні, непроведення зборів учасників Товариства протягом 5 років та невиплата дивідендів за цей період.

В подальшому, загальними зборами учасників ТОВ "Ялинка", оформленими протоколом № 1/17 від 10.04.2017 року прийнято рішення про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка"; затверджено порядок ліквідації Товариства та строк ліквідації - не більше 6 місяців з моменту внесення державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про прийняття учасниками Товариства рішення про припинення товариства шляхом ліквідації; виконання функцій ліквідаційної комісії вирішено покласти на ліквідатора ОСОБА_6 з наданням їй відповідних повноважень на вчинення дій, що пов'язані з ліквідацією Товариства.

Предметом позовних вимог у даній справі є невідповідність вищевказаних рішень загальних зборів учасників Товариства, якими позивача виключено з учасників Товариства, вимогам закону, та незаконність наступних рішень загальних зборів учасників Товариства, що приймались після виключення позивача зі складу учасників Товариства та яким ліквідовується Товариство.

Позивач стверджує, що вищенаведені загальні збори були проведені з численним порушенням норм чинного законодавства, серед яких проведення зборів без повідомлення позивача, зазначення у протоколі недостовірної інформації про присутність позивача на зборах, проведення зборів та прийняття рішень за відсутності кворуму, зазначення неправдивої оцінки дій ОСОБА_1 як учасника та директора Товариства, прийняття рішення про виключення ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства за відсутності необхідної кількості голосів для прийняття такого рішення, незаконна зміна складу учасників Товариства, які в результаті призвели до порушення корпоративних прав позивача.

За положеннями ст. 116 Цивільного кодексу України, які кореспондуються зі ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди); 3) вийти у встановленому порядку з товариства; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялинка" перебуває в стані припинення з 13.04.2017 року, а строк визначений учасниками товариства для заявлення кредиторами своїх вимог встановлено - до 13.06.2017 року. Ліквідатором товариства зазначено ОСОБА_6.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 року задоволено заяву ОСОБА_1, м. АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1) б/н від 29.05.2017 року про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Ялинка" та ОСОБА_6 вчиняти дії щодо ліквідації Товариства, а саме, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20 () та ОСОБА_6, м. АДРЕСА_1 (код НОМЕР_2) вчиняти дії щодо ліквідації Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" м. Ужгород, вул. Шумна, 20 (), а саме, реалізовувати (відчужувати) належне товариству майно, складати ліквідаційний баланс, подавати державному реєстратору документи, передбачені законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Наведена ухвала господарського суду Закарпатської області від 30.05.2017 року за результатами її апеляційного оскарження набрала законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 01.08.2017 року.

Поданою суду заявою від 12.03.2018 року про забезпечення позову у справі № 907/443/17 шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород позивач стверджує про недостатність встановленої ухвалою господарського суду від 30.05.2017 року заборони ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" відчужувати належне товариству майно для забезпечення можливості ефективного поновлення порушених прав позивача та захисту його інтересів, оскільки майно Товариства може бути відчужено внаслідок дій інших осіб, зокрема, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки, укладеного 22.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ялинка" та ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за № 213.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Відповідно до п. п. 1, 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно до п. 4 постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Із долученої до матеріалів заяви Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав нерухомого майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта від 07.03.2018 року вбачається, що 16.03.2017 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу щодо вбудованих приміщень магазину по вул. Шумній, 20 в м. Ужгороді, загальною площею 140,7 кв.м., належних Товариству з обмеженою відповідальністю "Ялинка" на праві власності згідно договору купівлі - продажу від 22.03.2001 року, внесено запис про реєстрацію обтяження, а саме іпотеку на підставі договору іпотеки за № 213 від 22.03.2017 року, згідно якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялинка" є майновим поручителем ОСОБА_5 за виконання зобов'язань щодо повернення позики, отриманої від ОСОБА_4 згідно договору позики від 07.11.2016 року.

Згідно ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

На підставі ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ст. 33 Закону України "Про іпотеку").

Оцінюючи вищевикладене в сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка''.

Вчинені відповідачем після прийняття рішення загальних зборів учасників ТОВ "Ялинка", оформленого протоколом № 2/16 від 28.11.2016 року, дії прямо чи опосередковано можуть мати наслідком реальне відчуження майна Товариства, що в свою чергу може виключити ефективний захист або поновлення позивача у правах, за захистом яких він звернувся до суду із позовом у даній справі, та які гарантовані йому законодавством і статутними документами Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка".

Прийняття відповідачем рішення про ліквідацію Товариства та передання в іпотеку належного Товариству майна для забезпечення виконання зобов'язань особи, що не пов'язана з господарською діяльністю відповідача, може мати наслідком вибуття належного Товариству нерухомого майна з його володіння, оскільки у разі невиконання основного зобов'язання, яке забезпечено іпотекою нерухомого майна Товариства, іпотекодержатель в порядку, визначеному Законом України "Про іпотеку" вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, вжитий судом ухвалою від 30.05.2017 року захід забезпечення позову у даній справі шляхом заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Ялинка" вчиняти дії щодо ліквідації Товариства, а саме, реалізовувати (відчужувати) належне Товариству майно, складати ліквідаційний баланс, подавати державному реєстратору документи, передбачені законом для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, ніяким чином не впливає на право та можливість іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно ТОВ "Ялинка".

Аналізуючи адекватність та співмірність обраного позивачем заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" до позовних вимог про визнання недійсними рішень зборів учасників Товариства, суд виходячи із підстав заявлених позовних вимог у даній справі та їх обґрунтування, приходить висновку про їх співмірність, оскільки у даному випадку, саме накладення арешту на майно Товариства спроможне забезпечити збереження нерухомого майна Товариства - вбудованого приміщення магазину, що необхідне для здійснення Товариством господарської діяльності, та без наявності якого неможливим буде відновлення корпоративних прав позивача у разі задоволення позовних вимог у даній справі.

Досліджуючи питання можливого перешкоджання чи обмеження діяльності відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка" вжитими заходами забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно Товариства, суд зазначає наступне.

Як вбачається із відомостей про юридичну особу відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялинка", внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, видами діяльності останнього є: оптова торгівля іншими продуктами харчування, у тому числі рибою, ракоподібними та молюсками; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно Товариства ніяким чином не обмежить чи зробить неможливим здійснення відповідачем його господарської діяльності, в тому числі, пов'язаної з реалізацією (продажом) товарів, здачею майна в оренду; не може такий захід забезпечення позову обмежити Товариство в отриманні прибутку, призвести до невідворотних наслідків.

За таких обставин, заяву ОСОБА_1 б/н від 07.03.2018 року про забезпечення позову у справі № 907/443/17 належить задоволити. До набрання законної сили рішенням господарського суду Закарпатської області у даній справи накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20 (), а саме, вбудоване приміщення магазину загальною площею 140,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 20.

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 (м. АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) б/н від 07.03.2018 року (вх. № 02.3.1-09/2926/18 від 07.03.2018 року) про забезпечення позову у справі № 907/443/17 задоволити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялинка", м. Ужгород, вул. Шумна, 20 (), а саме, вбудоване приміщення магазину загальною площею 140,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 20.

3. Дана ухвала набирає законної сили з дня її проголошення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

4. Копію ухвали надіслати сторонам спору.

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 16.03.2018 року

Суддя Пригара Л.І.