ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

15.03.2018

Справа № 910/559/18

За позовом Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Інгосстрах” (49000, м. Дніпро, узвіз Кодацький, 2)

до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії “Альфа-Гарант” (01133,

м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26)

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Представники сторін – не викликалися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18 січня 2018 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Інгосстрах” (позивач) на розгляд суду надійшла позовна заява № 4106 від 17.01.2018 року до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії “Альфа-Гарант” (відповідач) про стягнення 4 515,92 грн. (чотири тисячі п’ятсот п'ятнадцять гривень 92 копійки), пов’язаних зі сплатою страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АЕ/6341273.

Крім того, в п. 3 прохальної частини позовної заяви № 4106 від 17.01.2018 року Приватним акціонерним товариством “Страхова компанія “Інгосстрах” міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 року (суддя Котков О.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/559/18; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

13 лютого 2018 року через канцелярію до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 03/424 від 12.02.2018р. в якому зазначено про обставини добровільної сплати Товариством з додатковою відповідальністю Страхової компанії “Альфа-Гарант” на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Інгосстрах” - 4 515,92 грн. (чотири тисячі п’ятсот п'ятнадцять гривень 92 копійки) страхового відшкодування. У відзиві відповідач також просить суд покласти судові витрати на позивача, оскільки він не звертався до відповідача з претензією щодо сплати страхового відшкодування до подачі позову.

За ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі № 910/559/18 за відсутності предмету спору, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Так, за правилами, встановленими п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Підставами заявленого позову, стало те, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АЕ/6341273, а відтак наявні правові підстави для стягнення з останнього 4 515,92 грн. (чотири тисячі п’ятсот п'ятнадцять гривень 92 копійки) страхового відшкодування.

Матеріали справи свідчать, що 12.02.2018р. відповідач перерахував на користь позивача 4 515,92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ID-102957.

В своїй постанові «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 пленум Вищого господарського суду України постановив роз’яснення, згідно яких господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Зважаючи на викладене, з огляду на сплату відповідачем в добровільному порядку на користь позивача 4 515,92 грн., суд дійшов висновку про припинення існування предмета спору у справі № 910/559/18.

Щодо розподілу господарських витрат у справі № 910/559/18.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 2 п. 5 Інформаційного листа «Про деякі питання практики застосування окремих норм чинного законодавства при вирішенні спорів» від 26.06.95р. N 01-8/453, якщо відповідач сплатив борг після звернення кредитора з позовом, витрати, пов’язані зі сплатою державного мита позивачем, покладаються на відповідача на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

В оглядовому листі «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування» від 14.01.2014р. N 01-06/15/2014 зазначено, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність. Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012 N 5028/17/22/2012).

За п. 36.2. ст. 36 Закону України “Про обов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів” страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв’язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За таких обставин, з огляду на те, що позивач не має, в силу вимог статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування, з урахуванням того, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком у випадку відсутності в нього документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, з чого випливають відповідні правові наслідки при визначенні страхового відшкодування, приймаючи до уваги при цьому сплату відповідачем страхового відшкодування вже після звернення кредитора з позовом, що свідчить про визнання позовних вимог, про що, між іншим, зазначено самим відповідачем у відзиві, суд вважає, що спір не виник внаслідок неправильних дій ПАТ “Страхова компанія “Інгосстрах”, а тому судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 762,00 грн., відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Окремо суд звертає увагу, що за ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст.ст. 129, 231, 233-235, 240, 242, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 910/559/18 за позовом № 4106 від 17.01.2018 року Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Інгосстрах” до Товариства з додатковою відповідальністю Страхової компанії “Альфа-Гарант” про стягнення 4 515,92 грн. (чотири тисячі п’ятсот п'ятнадцять гривень 92 копійки), пов’язаних зі сплатою страхового відшкодування, - за відсутності предмету спору.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія “Альфа-Гарант” (ідентифікаційний код 32382598, адреса: 01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства “Страхова компанія “Інгосстрах” (ідентифікаційний код 33248430, адреса: 49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2, поточний рахунок № 0686 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Дніпро), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судовий збір - 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання - 15 березня 2018 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                             О.В. Котков