ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

12.03.2018 р. Справа № 914/429/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф», м.Київ

до відповідача-1: Державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-2: Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області, м.Корець Рівненського району Рівненської області

про визнання незаконними дії державного реєстратора та скасування рішення про державну реєстрацію прав

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» до Державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області про визнання незаконними дії державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області ОСОБА_1 з реєстрації обєкту нерухомого майна №101 рішення про державну реєстрацію прав №35285534 від 22.05.2017р. та скасування рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) №35285534 від 22.05.2017р. на обєкт нерухомості №101.

Частиною 2 ст. 164 ГПК України передбачено, що позивач зобовязаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до частин 1-5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копій документів передбачений пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Згідно з вказаним стандартом відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Як вбачається з матеріалів, поданих на розгляд суду, долучено документи у неналежно засвідчених копіях, оскільки відповідно до вимог п.5 ст. 91 ГПК України не містять вказівки на дату засвідчення та на назву посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копії.

Згідно із п.8 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем всупереч п.8 ч.3 ст. 162 ГПК України не зазначено про наявність у нього, чи іншої особи оригіналів документів, які ним подано у копіях.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте подана позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

За умовами ч.2 ст.9 Закону України Про судовий збір суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.10. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету. Правила цієї частини не застосовуються до заяв про забезпечення доказів або позову.

Позивачем, в підтвердження оплати судового збору, долучено до матеріалів позовної заяви квитанції №8210 від 20.02.2018р. на суму 1762,00грн. та №8186 від 20.02.2018р. на суму 1762,00грн. про сплату судового збору в сумі 3524,00грн., проте згідно даних інформаційної системи Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що не підтверджується, зарахування до спеціального фонду Державного бюджету сплаченої позивачем суми судового збору.

Окрім цього, враховуючи вимоги ст. 50 ГПК України, суд звертає увагу на необхідність, при повторному поданні позовної заяви обґрунтувати на яких підставах належить залучити третіх осіб та як рішення у справі може вплинути на їх права та обовязки.

Згідно із ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.162, ст.174, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сінеф» до Державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області ОСОБА_1 та Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» Корецької районної ради Рівненської області про визнання незаконними дії державного реєстратора та скасування рішення про державну реєстрацію прав залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сінеф» строк до 26.03.2018 року включно для усунення таких недоліків:

Надати належні докази до матеріалів справи оформлені відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та в порядку встановленому чинним законодавством.

Подати суду письмово інформацію про наявність у позивача, чи іншої особи оригіналів документів, які позивачем подано у неналежно засвідчених копіях.

Надати суду письмово інформацію про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Подати суду докази підтвердження зарахування сплати судового збору в сумі 3524,00грн. до державного бюджету, оплаченої квитанціями №8210 від 20.02.2018р. на суму 1762,00грн. та №8186 від 20.02.2018р. на суму 1762,00грн.

Письмово обґрунтувати на яких підставах належить залучити третіх осіб та як рішення у справі може вплинути на їх права та обовязки.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя Іванчук С.В.