ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" березня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/51/18

Суддя господарського суду Йосипчук О.С., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Шаян, м. Ужгород

до відповідача приватного акціонерного товариства Ужгородська взуттєва фабрика, м. Ужгород

про стягнення 1005582,35 грн.

При секретарі судового засідання Лазар С.Л.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_1, предст. за дов. від 16.02.18;

Від відповідача представник не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача боргу в розмірі 1005582,35 грн. Підставою позову є факт невиконання відповідачем позичальником взятих на себе за Договором про надання позики від 22 червня 2010 року (з наступними змінами до нього) зобовязань по поверненню наданої йому позики у встановлені сторонами строки.

Ухвалою суду від 07 лютого 2018 року постановлено розглянути справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.03.2018 року на 10:00 год. зі встановленням строків для подачі учасниками справи процесуальних документів.

На день призначення підготовчого засідання відповідач не скористався наданим йому правом та не подав суду письмовий відзив на позов. Однак, станом на час проведення підготовчого засідання відомості про вручення йому ухвали суду про відкриття провадження у справі у суду відсутні.

За таких обставив наявні обставини для відкладення підготовчого розгляду справи на інший термін.

Поряд з цим, присутній в судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» рухоме та нерухоме майно, а також банківські рахунки відповідача в межах заявленої ціни позову.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що з листопада 2016 року господарським судом Закарпатської області та Закарпатським окружним адміністративним судом винесено 5 рішень про стягнення з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» коштів на загальну суму понад 700 000 грн., а на розгляді в господарському суді Закарпатської області, окрім даної справи, перебувають ще 2 справи про стягнення коштів з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика». На виконанні в Ужгородському МВ ДВС перебувають виконавчі провадження про стягнення з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» коштів на загальну суму понад 500 000 грн., що разом з ціною даного позову становить значну суму. Крім того, в грудні 2017 року відповідачем було відчужено значну частину активів товариства, та мали місце значні організаційно-правові зміни товариства.

Позивач вважає, що дані обставини свідчать про те, що реально виконати можливе рішення суду про задоволення позову без вжиття заходів забезпечення позову буде неможливо.

Зміст звернення позивача із клопотанням про забезпечення позову, як і саме звернення, як юридичний факт, призводить до висновку про те, що у такий спосіб позивач проявляє намір скористатись спроможністю суду здійснити превентивні дії на захист майнових претензій позивача, які є особливою формою компетенції суду, що реалізовуються ним самостійно, але за ініціативи учасника спору (ст.136 та ст.140 ГПК України).

Заслухавши пояснення представника позивача, який подану ним заяву підтримав, суд приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення, з огляду на наступне.

За правилами ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України вжиття заходів до забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, згідно з наведеними вище правилами, забезпечення позову допускається виключно у випадку, коли їх невжиття ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. При цьому, припущення існування субєктивних ознак супротиву виконанню можливого рішення суду має бути обґрунтованим (ймовірним).

Зважаючи на таке, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент предявлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Тому, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається із матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, позивачем достатніми доказами доведено імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду, а саме, стягнення коштів, у разі невжиття таких заходів, виходячи з наступного.

Рішеннями господарського суду Закарпатської області від 10.11.2016 року у справі № 907/583/16, від 21.08.2017 року у справі № 907/514/17, від 01.11.2017 року у справі № 907/514/17, від 07.02.2018 року у справі №907/775/17, а також рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 26.01.2018 року у справі № 807/1559/17 з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» стягнуто кошти на загальну суму 700 296,59 грн.

Крім цього, на розгляді в господарському суді Закарпатської області перебувають ще дві справи про стягнення коштів з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика».

На виконанні в Ужгородському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області перебувають виконавчі провадження №№ 55421156, 55813977 та 55456982 про стягнення з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» коштів на загальну суму понад 500 000 грн.

Як вбачається з поданих позивачем доказів, 06.12.2017 року ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика», у період формування примусового стягнення наведених вище заборгованостей, здійснювала не дії, направлені на виконання своїх боргових зобов'язань перед кредиторами, а припинила свої права власності на 8 земельних ділянок (кадастрові номери :10:001:0270, :10:001:0271, :10:001:0272, :10:001:0273, :10:001:0274, :10:001:0275, :10:001:0276 та :10:001:0277) та частину нежитлової будівлі, розташованої в м. Ужгороді по вул. Мукачівській, 44 без будь-яких відомостей про компенсацію такого відчуження активів, формування виручки та скерування її на виплату боргів товариства.

Загальними зборами акціонерів ПАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» 01.12.2017 року прийнято рішення про зміну найменування товариства на Приватне акціонерне товариство, а також змінено голову ревізійної комісії, голову наглядової ради та її склад. 29.12.2017 року рішенням наглядової ради товариства звільнено попереднього директора ОСОБА_2 та призначено директором ОСОБА_3, відтак вказані обставини разом зі значним відступленням активів відповідача свідчать про високу ймовірність втрати всіх активів, а отже, і неможливість виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи те, що предметом даного позову є стягнення коштів, розмір яких значно перевищує загальну суму коштів, яка вже стягнута з ПрАТ «Ужгородська взуттєва фабрика» в судовому порядку, відчуження відповідачем значної частини активів товариства, значні організаційно-правові зміни товариства, суд приходить до переконання про доведеність позивачем визначених ч. 2 ст. 136 ГПК України підстав для забезпечення позову.

Поряд з цим, накладення арешту на майно товариства суд вважає занадто неспіврозмірним з позовними вимогами заходом, оскільки застосування такого заходу перешкоджатиме нормальному функціонування товариства та, відповідно, отриманню ним доходів, в т. ч. і на погашення боргів перед кредиторами. Саме тому, суд вважає за доцільне змінити найбільш активний вид забезпечення "арешт" на більш помірковане забезпечення виконання грошового зобов'язання за рахунок майна у вигляді накладення заборони відповідачу вчиняти дії, спрямовані на відчуження майна та активів, які йому належать на праві власності.

У відповідності до п.5 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання (п.6 ст.140 ГПК України).

Зважаючи на вищеприведене, та відповідно до п.п. 1-2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві, а також забороною відповідачу вчиняти певні дії.

На думку суду, наведені вище способи забезпечення позову є співрозмірними з заявленими позовними вимогами та вимогою, яка міститься і заяві позивача про забезпечення позову (як окремої процесуальної дії сторони спору); вони відповідають вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності, а також забезпечують збалансованість інтересів сторін спору, перебувають у предметному звязку з предметом позовної вимоги та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, і у такий спосіб захистити права та законні інтереси сторін при вирішенні справи по суті.

Керуючись ст. ст. 81, 136, 137, 140, 181-183, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача про забезпечення позову задоволити частково.

Накласти арешт на всі банківські рахунки приватного акціонерного товариства «Ужгородська взуттєва фабрика» (88000. Закарпатська обл., м. Ужгород. вул. Мукачівська. 44, код 05502344) в межах ціни позову 1005582,35 грн.

Заборонити приватному акціонерному товариству «Ужгородська взуттєва фабрика» (88000. Закарпатська обл., м. Ужгород. вул. Мукачівська. 44, код 05502344) вживати заходи щодо відчуження належного товариству рухомого та нерухомого майна, а також інших активів.

2. В задоволенні клопотання про арешт майна відповідача відмовити.

3. Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень з моменту її постановлення, тобто з 12.03.2018 р., та може бути предявлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку в строк до 13.03.2021 р.

4. Відкласти підготовче провадження на 28 березня 2018 р. на 10:30 год.

5. Засідання відбудеться у приміщенні суду за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а., зал судових засідань №2.

6. Ухвалу надіслати учасникам спору.

7. Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та може бути оскаржена відповідно до ст. 255 ГПК України до Львівського апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua/

Суддя О.С. Йосипчук