ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2018 року м. ОдесаСправа № 916/1908/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Ярош А.І., Колоколова С.І.;

(Одеський апеляційний господарський суд, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

розглянувши апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства ПАВЕЛ, с.Пишне, Кіровоградська обл.

на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 року

по справі №916/1908/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія НІКО-ТАЙС, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю СОВАГРО, м.Одеса, Селянського (фермерського) господарства ПАВЕЛ, с.Пишне, Кіровоградська обл.

про стягнення солідарно 104 907,00 грн., -

(суддя першої інстанції: Цісельський О.В., дата та місце винесення рішення: 12.10.2017, Господарський суд Одеської області, м.Одеса, проспект Шевченка, 29)

ВСТАНОВИВ:

7 серпня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (Далі ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВАГРО» і Селянського (фермерського) господарства «ПАВЕЛ» про стягнення донарахованого розміру грошової суми згідно договору поставки.

Крім того, на адресу суду надійшла заява позивача (вх.№2-4595/17) про збільшення позовних вимог, відповідно до якої останній просить стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "САВАГРО" та Селянського (фермерського) господарства "ПАВЕЛ" пені в сумі 10 234,14 грн., інфляційних втрат в сумі 52 825,93 грн. та 3% річних в сумі 41 846,93 грн., яка судом першої інстанції прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 (суддя Цісельський О.В.) позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» задоволені частково. Стягнуто солідарно з ТОВ "САВАРГО», СФГ "ПАВЕЛ" на користь ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" пеню в сумі 10 206 (десять тисяч двісті шість) грн. 18 коп., витрати на оплату судового збору в сумі 156 (сто п'ятдесят шість) грн. 11 коп. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 780 (сімсот вісімдесят) грн. 57 коп.; стягнуто з СФГ "ПАВЕЛ" на користь ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" 3% річних в сумі 41 846 (сорок одна тисяча вісімсот сорок шість) грн. 93 коп., інфляційні в сумі 52 825 (п'ятдесят дві тисячі вісімсот двадцять п'ять) грн. 04 коп., витрати на оплату судового збору в сумі 1 443 (одна тисяча чотириста сорок три) грн. 41 коп. та витрати на оплату послуг адвоката в сумі 7 217 (сім тисяч двісті сімнадцять) грн. 03 коп.; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, СФГ «ПАВЕЛ» звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначило, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, в звязку з чим підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було застосовано до спірних правовідносин позовну давність, що призвело до помилкового висновку суду.

Так, в апеляційній скарзі зазначено, що звернення позивача з позовною вимогою про стягнення з відповідачів солідарно пені після спливу строку позовної давності, передбаченої п.1 ч.2 ст. 258 Цивільного кодексу України для такої категорії вимог є підставою для відмови у їх задоволенні.

Крім того, апелянт зауважує, що судом першої інстанції при вирішенні по суті даної справи та перевірці розрахунку пені, здійсненого позивачем, не перевірено належним чином вірність визначення періоду прострочення, за який може бути нарахована пеня, а також суму простроченого грошового зобовязання, на яке така пеня повинна нараховуватись.

Також заявник апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 87 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент прийняття рішення), оскільки у судовому процесі було прийнято 5 ухвал та судове рішення, жодна з яких не була належним чином направлена та отримана СФГ «ПАВЕЛ».

Апелянтом зазначено, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не забезпечив обєктивну можливість для участі СФГ «ПАВЕЛ» у судовому засіданні, не вжив заходів щодо доведення до відома відповідача -2 інформації про дати та час судових засідань у справі, чим позбавив можливості реалізувати свої процесуальні права як сторони у справі, в тому числі, заявити свої заперечення на вимоги позивача, надати докази на підтвердження правової позиції, тощо.

Додатково СФГ «ПАВЕЛ» надало пояснення, в яких зазначило, що зобовязання за Договором поставки КП 090407/2 припинені за згодою сторін, що підтверджується відповідними доказами і листами щодо погашення заборгованості, стягнутою за рішенням Господарського суду Кіровоградської області по справі №15/147, актами прийняття передачі насіння соняшника на суму 432000,00 грн., постановою державного виконавця ВДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області від 03.11.2008 про закінчення виконавчого провадження по даній справі, винесеної на підставі листа стягувача про відкликання наказу. На думку відповідача розрахунок суми позову здійснено не вірно, оскільки в розрахунку зазначені різні суми заборгованості на які нараховані пеня, 3% річних та інфляційні.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 апеляційну скаргу СФГ «ПАВЕЛ» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 по справі 916/1908/17 прийнято до провадження та призначено до розгляду 28.02.2018 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" надало відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким останній вважає оскаржуване рішення суду законним та обґрунтованим, у звязку з чим просить залишити його без змін, а в задоволенні апеляційної скарги СФГ «ПАВЕЛ» - відмовити. При цьому позивач по даній справі вважає, що повідомлення (ухвали) про час та місце судових засідань відправлено судом відповідно до вимог «Правил надання послуг поштового звязку», затвердженого постановою КМУ від 05.03.2009 №270, та «Порядку пересилання поштових відправлень», затвердженого Наказом Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» №211 від 12.05.2008. Отже, СФГ «ПАВЕЛ» належним чином повідомлено про слухання справи у суді першої інстанції і відповідно мало можливість бути присутнім у судовому засіданні та подати заяву, пояснення, тощо.

На думку позивача по даній справі, СФГ «ПАВЕЛ» двічі повідомлений належним чином про дату, час та місце судового засідання, проте заяву про застосування строку позовної давності не заявило, доказів на підтвердження неможливості надання такої заяви не надало, у звязку з чим позовна давність не може бути застосована судом апеляційної інстанції.

Водночас, у відзиві зазначено, що заміна кредитора у зобовязанні здійснена порядку та без порушення вимог ст.ст. 512, 514, 516, 518, 519 Цивільного кодексу України.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" вважає доводи скарги стосовно того, що зобовязання припинилось у звязку з рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.05.2008 по справі №15/147 помилковими, посилаючись на вимоги ст. ст. 598-609 Цивільного кодексу України, яким передбачено що рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобовязання. Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу зазначено, що відповідно до вимог ст. ст. 553, 554, 626 Цивільного кодексу України договір поруки є двостороннім правочином, який укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем, порука створює права для кредитора та обовязки для поручителя і безпосередньо на права та обовязки боржника. Даний вид забезпечення виконання зобовязання, не впливає. Чинним законодавством України не встановлено обовязок кредитора і поручителя повідомляти боржника про укладення договору поруки з метою забезпечення виконання зобовязань перед кредитором, а волевиявлення боржника при укладенні договору поруки не є істотною умовою договору поруки.

05.02.2018 до Одеського апеляційного господарського суду від ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Зазначене клопотання судом апеляційної інстанції відхилено, оскільки згідно з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 розгляд апеляційної скарги СФГ «ПАВЕЛ» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 у справі №916/1908/17 розглядається в порядку письмового провадження відповідно до вимог ч.13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Господарським судом Одеської області встановлено і не оспорюються сторонами наступні обставини.

ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (Постачальниик) та СФГ „ПАВЕЛ» (Покупець) 09.04.2007 було укладено договір поставки №КП090407/2. (а.с. 16)

Пунктом 1.1 Договору визначено, що постачальник передає у власність покупця товар, а покупець приймає і оплачує його на умовах передбачених в договорі.

Посилаючись на неналежне, несвоєчасне та неповне виконанням СФГ "ПАВЕЛ" взятого на себе грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару згідно договору поставки ТОВ «Корпорація «Агроситез» звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з СФГ "ПАВЕЛ" суми заборгованості за поставлений товар, пені за несвоєчасні розрахунки, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21 травня 2008 року у справі №15/147 позовні вимоги ТОВ «Корпорація «Агросинтез» задоволено в повному обсязі; стягнуто з СФГ «ПАВЕЛ» на користь ТОВ «Корпорація «Агросинтез» 397389,60 грн. боргу, 5336,99 грн. 3% річних, 38093,75 грн. інфляційних втрат, 238433,76 грн. штрафу, 30031,75 грн. пені. (а.с. 17-19)

Листом (вих.№11/08 від 13.10.2008) СФГ «ПАВЕЛ» запропонувало Постачальнику погасити заборгованість, стягнуту за вказаним судовим рішенням, шляхом передачі ТОВ «Корпорація «Агросинтез» насіння соняшника по ціні 1400 грн. за тону. (а.с. 20)

СФГ "ПАВЕЛ" в якості погашення боргу за рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21 травня 2008 року у справі №15/147 було передано ТОВ «Корпорація «Агросинтез» товар (насіння соняшнику) в кількості 340 тон на загальну суму 476 000,00 грн., виходячи з ціни 1400,00 грн./т., що підтверджується актами приймання-передачі №2 від 15.10.2008, №4 від 17.10.2008 (а.с. 21-22)

ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (первісний кредитор) та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (новий кредитор) укладено Угоду №15-11/12-135 від 15.11.2012 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 Цивільного України). (а.с. 23-25)

Згідно зі статтею 1 даної Угоди, Первісний кредитор (ТОВ «Корпорація «Агросинтез») відступає Новому кредитору (ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС") право вимоги виконання Селянським (фермерським) господарством "ПАВЕЛ", що іменується надалі "Боржник", зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3% - річних та інфляційних втрат, набутих Первісним кредитором на підставі договору поставки №КП090407/2 від 09 квітня 2007 року, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки.

На виконання умов п.4.1. угоди ТОВ «Корпорація «Агросинтез» передало ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання Селянським (фермерським) господарством "ПАВЕЛ" зобов'язання.

Згідно з умовами п.4.3. Угоди ТОВ «Корпорація «Агросинтез» повідомила боржника про зміну кредитора у зобов'язані, що підтверджується відповідними доказами. (а.с. 27-28)

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою №15-11/12-135 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України) від 15 листопада 2012 року ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Кредитор) та ТОВ "СОВАГРО" (Поручитель) укладено Договір поруки №01-09-2016 від 01.09.16. (а.с. 30-31)

За умовами розділу 1 зазначеного Договору ТОВ «СОВАГРО» (Поручитель) поручається перед ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" (Кредитор) за виконання обов'язку СФГ "ПАВЕЛ" щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та Угоди, які передбачені ст. 2 цього Договору.

Умовами п. 2.1. Договору поруки встановлено, що під основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду №15-11/12-135 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 Цивільного кодексу України) від 15 листопада 2012 року, укладену згідно договору поставки №КП090407/2 від 09.04.2007 року.

Договір поруки передбачає, що відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою пені у розмірі 15 000 (п'ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок. (п. 3.1)

Згідно з п. 4.1. Договору поруки, у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулося з вимогою №17-9/09 від 17.09.2016 року до поручителя ТОВ «СОВАГРО» про виконання зобовязань за договором поруки, яка залишена без виконання. (а.с. 33)

ТОВ «СОВАГРО» у відповіді від 21.11.2016 на зазначену вимогу повідомило, що взяті на себе зобовязання виконати не в змозі у звязку зі скрутним фінансовим становищем. (а.с. 33)

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено наступні обставини.

Додатковою угодою №1 від 01.08.2014 до Угоди про заміну кредитора від 15.11.2012 сторони (ТОВ «Корпорація «Агросинтез» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС») змінили пункти 1.1, 1.2, 2.2, 4.3 Угоди, виклавши їх у наступній редакції:

« 1.1. Первісний кредитор відступає Новому кредитору право вимоги виконання Селянським (фермерським) господарством «ПАВЕЛ», що іменується надалі «Боржник», зобовязання щодо сплати розміру заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3%-річних, інфляційних витрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу, набутих Первісним кредитором на підставі договору поставки №КП090407/2 від 09 09 квітня 2007 року у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки №КП090407/2 від 09 квітня 2007».

Пунктом 1.2 сторони обумовили, що Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3%-річних, інфляційних витрат, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобовязання) згідно договору поставки №КП090407/2 від 09 квітня 2007.

Умовами п.2.2 зазначеної Додаткової угоди сторони погодили, що новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають з умов договору поставки №КП090407/2 від 09 квітня 2007 року по відношенню до Боржника щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3% річних, інфляційних витрат та штрафу, відсотків за користування товарним кредитом та штрафу, у зв'язку із подальшим неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки №КП090407/2 від 09 квітня 2007. (а.с. 29)

12 липня 2017 року ТОВ «СОВАГРО» та ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» уклали Додаткову угоду №1 до договору поруки №01-09-2016 від 01 вересня 2016 року, за умовами якої визначили, що Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обовязку СФГ «ПАВЕЛ» щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору купівлі-продажу та угоди, передбаченими ст. 2 цього Договору, а також встановили, що відповідальність поручителя перед кредитором обмежується сплатою розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат у розмірі 185000 грн. (п.п. 1,2 Додаткової угоди №1 від 12.06.17) (а.с. 52)

Неналежне виконання відповідачами зобов'язань в частині сплати пені, 3% річних та інфляційних втрат, стало підставою для звернення до Господарського суду Одеської області із даним позовом для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів, який задоволено частково з підстав, зазначених в описовій частині даного рішення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на їх помилковість та не відповідність обставинам справи, а також у звязку з тим, що оскаржуване судове рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування судового рішення першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу, порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обовязковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Як вбачається з матеріалів справи, судові засідання по даній справі 19.09.2017 та 12.10.2017 відбулися без участі представників відповідачів, зокрема представника СФГ «ПАВЕЛ».

Згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту ПАТ "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

В даному випадку матеріали справи не містять підтверджень отримання представником СФГ «ПАВЕЛ» ухвал про відкриття провадження у справі та призначення судових засідань, тоді як поштові відправлення на адресу інших учасників процесу долучені до матеріалів справи, також відсутній витяг з офіціного сайту ПАТ "Укрпошта" про стан поштового відправлення ухвал суду першої інстанції СФГ "ПАВЕЛ".

Апелянт стверджує, що ним не було отримано жодного процесуального документу по даній справі, про що зазначає в своїй апеляційній скарзі.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надіслане на адресу СФГ «ПАВЕЛ» 14.08.2017 та наявне в матеріалах справи не може бути прийняте судом апеляційної інстанції в якості належного доказу повідомлення відповідача про час, дату та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Зазначене поштове повідомлення містить дату отримання 07.09.2017 ОСОБА_1 Разом з тим, за інформацією офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за функцією відстеження поштового відправлення, рекомендований лист за №661 було вручено особисто адресату 23.08.2017.

Згідно наданого апелянтом Статуту СФГ «ПАВЕЛ» вбачається, що засновником СФГ «ПАВЕЛ» є ОСОБА_2, а Головою ОСОБА_3

Стосовно повідомлення відповідача про судове засідання 12.10.2017, в якому було прийнято оскаржуване рішення, будь-яких доказів матеріали справи не містять, а апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що ним не було отримано ухвали суду та не повідомлено про дату розгляду справи.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що наявні порушення норм процесуального права є обовязковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Стосовно заявлених позовних вимог ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС про стягнення грошових коштів, судова колегія вважає, що вони є такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Вказані норми кореспондуються зі ст. 509 Цивільного кодексу України.

Вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Обґрунтовуючи вимоги у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» здійснено розрахунок суми позову, а саме:

· пені у сумі 10234,14 грн., нарахована на суму боргу 397389,60 грн. за 47 днів у період з 13.03.2008 по 28.04.2008;

· 3% річних 7006,85 грн., розрахованих від суми основного боргу 397389,60 грн. за 215 днів у період з 13.03.2008 по 13.10.2008 та 34840,08 від суми основного боргу 284396,71 грн. за 1494 дні за період з 14.10.2008 по 15.11.2012;

· інфляційних втрат у загальній сумі 52825,04 грн., розрахованих від суми основного боргу 397382,60 грн. за період серпень-вересень 2008 і від суми основного боргу 284396,71 за період жовтень-грудень 2008 року;

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, боржником СФГ «ПАВЕЛ» на виконання рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.05.2008 по справі №15/147, в рахунок погашення заборгованості за договором поставки від 09.04.2007 №КП090407/2 передано ТОВ «Корпорація «Агросинтез» (первісний кредитор) насіння соняшника у загальній кількості 340 тон за ціною 1400 грн./т. на суму 476000,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі №2 від 15.10.2008 та №4 від 17.10.2008. (а.с. 21-22)

При цьому, СФГ «ПАВЕЛ» до пояснень на апеляційну скаргу додало копії заяви ТОВ «Корпорація «Агросинтез» від 21.10.2008 №231/08, якою останнє звернулося до ВДВС Долинського РУЮ Кіровоградської області про повернення наказу Господарського суду Кіровоградської області від 09.06.2008 по справі №15/143. На підставі вказаної заяви, державним виконавцем винесена постанова від 03.11.2008 по виконавчому провадженню №9340416, згідно з якою виконавче провадження з примусового виконання наказу №15/147 від 09.06.2008 про стягнення з СФГ «Павел» коштів у сумі 716496,71 грн. на користь ТОВ «Корпорація «Агросинтез» закінчене, знято арешт з усього майна, що належить боржнику СФГ «ПАВЕЛ».

За таких обставин, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що ТОВ «Корпорація «Агросинтез» погодилась з пропозицією СФГ «ПАВЕЛ» про погашення заборгованості за рішенням суду від 21.05.2008 по справі №15/147, оскільки після отримання насіння соняшника загальною вартістю 476000,00 грн. та відізвало наказ із виконавчої служби.

Таким чином, станом на 03.11.2008 заборгованість СФГ «ПАВЕЛ» за договором поставки від 09.04.2007 №КП090407/2 у тому числі, основна заборгованість, пеня 3%, інфляційні втрати та штраф, які зазначені в рішенні суду по справі №15/147 - відсутня.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені у сумі 10234,14 грн., нарахована на суму боргу 397389,60 грн. за 47 днів у період з 13.03.2008 по 28.04.2008, судова колегія зазначає наступне.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження позиції позивача щодо визначення ним прострочки з боку відповідача саме з 13.03.2008, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.05.2008 також не містить визначення періоду, за який було стягнуто на користь ТОВ «Корпорація «Агросинтез» пеню, 3% річних та інфляційні, з огляду на що з урахуванням обставин справи судова колегія самостійно визначила дату прострочення виконання грошового зобовязання зі сплати пені, 3% річних та інфляційних саме з дня прийняття судового рішення у справі №15/147 21.05.2008.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» в частині стягнення пені в розмірі 10234,14 грн. за період з 13.03.2008 по 28.04.2008 задоволенню не підлягають, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вірного визначення заявленого періоду.

Як вже зазначалося раніше, позивачем заявлено до стягнення 3% річних 7006,85 грн., розрахованих від суми основного боргу 397389,60 грн. за 215 днів у період з 13.03.2008 по 13.10.2008 та 34840,08 від суми основного боргу 284396,71 грн. за 1494 дні за період з 14.10.2008 по 15.11.2012; інфляційних втрат у загальній сумі 52825,04 грн., розрахованих від суми основного боргу 397382,60 грн. за період серпень-вересень 2008 і від суми основного боргу 284396,71 за період жовтень-грудень 2008 року;

Враховуючи обставини справи, а саме відсутність в рішенні Господарського суду Кіровоградської області періоду, за який було стягнуто річні та інфляційні втрати, а також ненадання позивачем доказів на підтвердження існування прострочки з визначеної ним самостійно дати -13.03.2008, судова колегія вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з дня прийняття 21.05.2008 рішення Господарським судом Кіровоградської області по справі №15/147 до дати погашення заборгованості шляхом передачі ТОВ «Корпорація «Агросинтез» насіння соняшнику на суму 476000,00 грн - 15.10.2008 та 17.10.2008, стосовно ж заявленого періоду після 17.10.2008, то вимоги позивача судова колегія вважає безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на відсутність існування суми боргу, яка була повністю погашена позивачем.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції СФГ «ПАВЕЛ» заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, яке не було заявлено відповідачем в суді першої інстанції у звязку з необізнаністю та неналежним повідомленням про час, дату та місце розгляду справи.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 Цивільного кодексу України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).

Згідно з вимогами ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.5 ст. 261 Цивільного кодексу України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з частинами 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.13 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

З огляду на встановлення судом порушеного відповідачем права позивача на отримання 3% річних та інфляційних втрат за період з 21.05.2008 по 17.10.2008 від суми невиконаного грошового зобовязання та заявлення відповідачем СФГ «ПАВЕЛ» про застосування позовної давності, колегія суддів вважає, що в задоволені позовних вимог в цій частині слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позовних вимог, заявлені позивачем до стягнення витрати, повязані з наданням правової допомоги на суму 8000 грн. також не підлягають задоволенню.

За таких обставин, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, крім того неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, п.п.1, 3 ч.1, п.3 ч.3 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства ПАВЕЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 року по справі №916/1908/17 задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12.10.2017 року по справі №916/1908/17 скасувати.

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» до Селянського фермерського господарства ПАВЕЛ, Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВАГРО» про стягнення в солідарному порядку 10234,14 грн. пені, 52825,93 грн. інфляційних втрат, 41846,93 грн. 3% річних та 8000 грн. за надання правової допомоги відмовити.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м.Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, МФО 320984, код ЄДРПО 38039872) на користь Селянського фермерського господарства ПАВЕЛ (28500, Кіровоградська область, с.Пишне, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Матеріали справи №916/1908/17 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: А.І. Ярош

ОСОБА_4