ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року Справа № 916/3091/16
м. Одесса, пр. Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, довіреність № 7967, дата видачі: 29.11.17
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009»
на рішення господарського суду Одеської області
від18.09.2017 (суддя суду першої інстанції: ОСОБА_6; час і місце оголошення рішення: 18.09.2017р. об 11:00, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, господарський суд Одеської області, зал судового засідання № 15)
у справі№ 916/3091/16
за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту)
до відповідача проТовариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» стягнення 125 154,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

15.11.2016 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» звернулось до господарського суду Одеської області в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009», в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість у розмірі 125 154,90 грн., з яких 121 143,88 грн. орендної плати; 3642,61 грн. пені; та 368,41 грн. 3 % річних, а також витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.09.2017 позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту) заборгованість з орендної плати у розмірі 121 143 (сто двадцять одна тисяча сто сорок три) грн. 88 коп.; пеню у сумі 3632 (три тисячі шістсот тридцять дві) грн. 66 коп.; 3% річних у розмірі 367 (триста шістдесят сім) грн. 41 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1877 (одна тисяча вісімсот сімдесят сім) грн. 16 коп.; в решті позову відмовлено.

Вказане рішення суд першої інстанції мотивував наступним.

26.12.2003р. між ДП «Одеський морський торговельний порт» (орендодавець в особі начальника порту ОСОБА_7Ю.) та ТОВ «Морський клуб «ТЦФ» (орендар в особі директора ОСОБА_8В.) був укладений договір оренди державного рухомого майна № КД-4761, за яким орендодавець зобовязався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування рухоме майно, вказане у додатку № 1 до договору.

У звязку з перереєстрацією та зміною назви орендаря, орендодавець в особі начальника порту ОСОБА_9 та орендар в особі директора ОСОБА_10 дійшли згоди внести зміни у договір шляхом укладення додаткової угоди від 01.12.2008 № КД-4761/1, якою внесли зміни у преамбулу та розділ 11 договору, визначивши орендарем ТОВ «Яхт-клуб «ОСОБА_11».

01.07.2010р. орендодавець (ДП «Одеський морський торговельний порт» в особі начальника порту ОСОБА_9П.) та орендар (відповідач в особі директора ОСОБА_12І.) уклали додаткову угоду № КД-4761/3 до договору, якою сторони, в т.ч., змінили редакції пп.. 3.1. договору, а саме:

« 3.1. Орендна плата визначається на підставі ОСОБА_9 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. № 786 зі змінами та доповненнями та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (травень 2010 року): 25557,80 (двадцять пять тисяч пятсот пятдесят сім гривень 80 копійок) гривень, виходячи з орендної ставки 11% (розрахунок орендної плати є додатком № 1 до цієї додаткової угоди). Сума вказана без врахування ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до діючого законодавства України. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць (травень 2010 року) на індекси інфляції від базового до першого включно. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».

У звязку з реорганізацією орендодавця та переходом прав та обовязків за цим договором до правонаступника позивача, позивач в особі в.о. начальника Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» ОСОБА_13 та відповідач в особі директора ОСОБА_11 уклали додаткову угоду від 13.06.2013 № КД-4761/4, якою внесли зміни у преамбулу та розділ 11 договору, визначивши орендодавцем позивача.

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

Перевіривши розрахунок орендної плати за серпень та вересень 2016р., що міститься у позовній заяві, суд дійшов висновку про правильність її нарахування.

Згідно п. 3.4 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно та не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який сплачується пені, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Суд, перевіривши розрахунок пені, що наведений у позовній заяві, встановив часткову помилковість її нарахування, у звязку із чим судом, за допомогою системи «Ліга-Закон», зроблено власний розрахунок пені, згідно з яким загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 3632,66 грн.

Судом при перевірці розрахунку 3% річних, що наведений у позовній заяві також встановлено часткову неправильність їх нарахування, у звязку із чим судом за допомогою системи «Ліга-Закон», зроблено власний 3 % річних, згідно якого сума 3 % річних, що підлягає стягненню становить 367,41 грн.

04.10.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» на рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2017р. у справі № 916/3091/16, в якій заявник просить скасувати повністю рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2017р. у справі № 916/3091/16 і прийняти нове рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним вимог повністю з підстав, передбачених ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на порушенням норм процесуального права, а також на неповне зясування обставин, які мали значення для правильного вирішення спору, а саме:

- 29.09.2014р. незаконною угодою від 29.09.2014р. про дострокове розірвання ОСОБА_14 за участю позивача, Договір розірвано, а його дію припинено, що підтверджується підписанням за участю позивача ОСОБА_15 прийому-передачі майна, що повертається з оренди скаржника, та є доказом припинення договірних відносин між позивачем і скаржником за ОСОБА_14;

- рішенням господарського суду Одеської області від 20.07.2015р. по справі № 916/1878/15 суд визнав доведеним і встановленим факт того, що на момент підписання оскаржуваних угод (29.09.2014р.) ОСОБА_11 був не уповноваженою особою на підписання оспорюваних правочинів, зокрема угоди від 29.09.2014р. про розірвання ОСОБА_14;

- прийняття судових рішень не спричинило поновлення права скаржника, порушених позивачем шляхом укладання угоди від 29.09.2014р. про розірвання ОСОБА_14 і підписання ОСОБА_14 прийому-передачі (повернення) майна за ОСОБА_14 та не призвело до повернення до скаржника орендованого ним за ОСОБА_14 державного рухомого майна та вступу скаржника, як орендаря, у користування майном, як то передбачено п. 2.1. ОСОБА_14;

- 13.12.2015р. відповідно умов п. 10.7. ОСОБА_14, чинність ОСОБА_14 на умовах додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р. припинилась внаслідок закінчення строку, на який його було укладено та неможливості його продовження на умовах п. 10.5. ОСОБА_14, оскільки умовами ОСОБА_14 не передбачена можливість продовження ОСОБА_14 без вступу орендаря у користування майном та підписання сторонами ОСОБА_14 приймання-передачі (повернення) майна;

- з 29.09.2014 по 13.04.2016 орендоване за ОСОБА_14 майно не знаходилось в оренді у скаржника і перебувало у повному господарському віданні позивача;

- 19.07.2017р. набрала законної сили Постанова Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017р. по справі № 916/3628/16, якою визнано недійсною Додаткову угоду № КД-4761/3 від 01.07.2010р. до ОСОБА_14 та додаток № 1 «Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП « Одеський морський торговельній порт» до додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р., і якою незаконно було значно збільшено розмір щомісячної орендної плати;

- суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні жодним чином не відобразив яким чином перевірено розрахунок позивача;

- матеріалами справи не підтверджено, що створене шляхом виділу Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» є правонаступником Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт».

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.10.2017р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Жекова В.І., Таран С.В.) прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» до провадження та розгляд апеляційної скарги призначено на 23.10.2017р. о 14:00.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2017р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Жекова В.І., Таран С.В.) розгляд апеляційної скарги по справі № 916/3091/16 відкладено на 20.11.2017р. о 14:00.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.11.2017р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Жекова В.І., Таран С.В.) розгляд апеляційної скарги по справі № 916/3091/16 відкладено на 11.12.2017р. о 10:30.

Розпорядженням керівника апарату суду № 1382 від 08.12.2017р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді Жекова В.І. з 06.12.2017р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.12.2017р., сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Аленін О.Ю., Таран С.В.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.12.2017р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Аленіна О.Ю., Таран С.В.) прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 11.12.2017р. о 10:30.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2017р. розгляд апеляційної скарги по справі № 916/3091/16 відкладено на 15.01.2018р. о 12:00.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2018р. повідомлено сторін про призначення розгляду справи № 916/3091/16 на 05.02.2018р. о 16:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 83 від 02.02.2018р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у звязку із перебуванням суддів Аленіна О.Ю. та Таран С.В. у відрядженні.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2018р., сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Лашин В.В., Мишкіна М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.02.2018р. (у складі колегії суддів: головуючого Богатиря К.В., суддів Лашина В.В. Мишкіної М.А.) прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 05.02.2018р. о 16:30 год.

У судовому засіданні 05.02.2018р. оголошено перерву до 01.03.2018 о 10:00.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» під час апеляційного розгляду справи подано до Одеського апеляційного господарського суду:

- 23.10.2017р. письмові пояснення про відсутність предмету спору у звязку з не підтвердженням ДП «АМПУ» допустимими доказами правонаступництва за договором оренди № КД-4761 від 26.12.2003р. та про правову позицію ВГСУ щодо засобів підтвердження правонаступництва сторін за договорами оренди;

- 23.10.2017р. додаткові письмові пояснення про відсутність предмету спору у звязку з відсутністю в період з серпня по вересень 2016р. договірних відносин між ДП «АМПУ» та ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» за достроково розірваним 29.09.2014 договором № КД-4761 від 26.12.2003р.;

- 20.11.2017р. письмові пояснення та заперечення на доводи позивача з урахуванням обставин, що виникли після поновлення провадження у справі (в порядку ст.ст. 22, 59 ГПК України);

- 20.11.2017р. письмові пояснення щодо чинності результатів незалежної оцінки лише протягом шести місяців від дня її проведення та недійсності на час виникнення спірних правовідносин оцінки майна за договором № КД-4761 від 26.12.2003р. складеної станом на 09.07.2003року (в порядку ст.ст. 22, 59 ГПК України);

- клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з кримінального провадження № 0006400 від 14.10.2017 щодо ознак вчинення позивачем злочину, склад якого передбачений ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення) (в порядку ст. 22 ГПК України);

- 11.12.2017р. письмові пояснення щодо відсутності правових підстав для нарахування орендодавцем, сплачування орендарем та стягуванням в судовому порядку орендної плати за період після припинення дії ОСОБА_14 оренди, тобто поза межами строку чинного договору;

- 15.01.2018р. заперечення (в порядку ч. 2 ст. 251, ч. 1 ст. 270 ГПК України).

20.11.2017р. до Одеського апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» надано клопотання щодо постановлення судом окремої ухвали про виявлення у діяльності працівників ДП «АМПУ» та його Одеської філії порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення та надсилання про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування (в порядку ст.ст. 22, 90 ГПК України).

У задоволенні даного клопотання було відмовлено у судовому засіданні 20.11.2017р. через не встановлення колегією суддів апеляційного господарського суду підстав для постановлення окремої ухвали, надсилання повідомлення про злочин.

15.01.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи документів про економічну діяльність підприємств і організацій, в якій заявник просить призначити по справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 21), для чого направити матеріали справи № 916/341/17.

На вирішення судової економічної експертизи поставити наступні питання:

1) чи підтверджується документально обґрунтованість розрахунку заборгованості, що міститься у позовній заяві щодо нарахування Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії суми заборгованості за оренду державного рухомого майна згідно умов договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003 р. за період з серпня 2016р. по вересень 2016р.;

2) чи підтверджується документально обґрунтованість заборгованості за оренду державного рухомого майна за період з серпня 2016р. до вересень 2016р. згідно умов договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003р.;

3) якщо подані позивачем у судову справу розрахунки заборгованості за оренду державного рухомого майна за період з серпня 2016р. до вересень 2016р. проведені невірно і не відповідають умовам договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003 р. чи проведені з помилками, то навести правильний та обґрунтований розрахунок за спірний період з визначенням суми заборгованості за оренду державного рухомого майна за період з серпня 2016р. до вересень 2016р. згідно умов договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003р.

Зобовязати сторони на вимогу експерта вчинити дії необхідні для проведення судової економічної експертизи. Витрати по проведенню експертизи покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009».

Своє клопотання заявник обґрунтовує тим, що предметом доказування у даному спорі, а відтак і доведенню належним і допустимими доказами підлягає документальне підтвердження відповідності розміру орендної плати, що нарахований позивачем і заявлений у позові, тому розмір орендної плати, що є зафіксованим і узгодженим сторонами у договорі оренди № КД-4761 від 26.12.2003 р.. який рішенням господарського суду Одеської області від 12.07.2015 р. у справі № 916/1878/15 визнаний таким, що є чинним з підстав визнання недійсною додаткової угоди від 29.09.2014 р. про дострокове розірвання договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003р., а також узгодженість розрахунків позивача з істотними умовами цього договору, вимогам і положенням норм чинного законодавства України. Заявник також зазначає, що із заявлених позивачем вимог вбачається, що ті обставини, на які посилається позивач не можуть бути доведені сторонами за допомогою інших засобів доказування, оскільки вирішення питання про ці обставини, їх наявність чи відсутність належить до сфери спеціальних, та належать до кола питань, що вирішуються економічною експертизою, яка включає в себе дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій, встановлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів та інше.

Розглянувши надане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» про призначення судової економічної експертизи документів, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку щодо відхилення даного клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас за приписами статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності умов, зокрема, для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для призначення та проведення судової експертизи з мотивів зазначених відповідачем не вбачається, оскільки визначення розміру заборгованості з орендної плати, що виникла на підставі укладеного між сторонами договору, за наявними у матеріалах справи належними доказами, не потребує спеціальних знань у сфері іншій ніж право.

05.02.2018року до Одеського апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» надано клопотання про зупинення провадження у справі (в порядку п. 3 ч. 1 ст. 42, п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України), в якій заявник просить зупинити провадження у справі № 916/3091/16 до розгляду Верховним судом та вирішення касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» в іншій справі № 916/3628/16 про визнання недійсною додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р. та додатку 1 до неї.

Розглянувши надане клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» про зупинення провадження по справі, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

В обґрунтування наданого клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» посилається на п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з означеної норми Закону суд зупиняє розгляд справи у разі розгляду іншої справи.

Судом через компютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що ухвалою Верховного суду від 08.02.2018р. по справі № 916/3628/16 відмовлено ОСОБА_10 та Товариству з обмеженою відповідальністю «Яхт Клуб «Одеса-2009» у допуску справи № 916/3628/16 до провадження Верховного Суду. Будь-яких доказів того, що станом на день слухання справи 01.03.2018р. в провадженні Верховного Суду на розгляді перебуває справа № 916/3628/16 матеріали справи не містять. Таким чином відсутні законні підстави для зупинення провадження у справі № 916/3091/16.

У судове засідання 01.03.2018р. зявився тільки представник Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі відокремленого підрозділу Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Одеського морського порту), відповідач по справі не зявився без повідомлення про причини неявки. У судовому засіданні 05.02.2018р. оголошено перерву на 01.03.2018р., при цьому колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у судовому засіданні 05.02.2018р. приймали участь представники Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «Одеса-2009» - ОСОБА_16 (довіреність № б/н, дата видачі : 05.01.18) та директор ОСОБА_10 (паспорт серія ВМ № 279437, дата видачі: 08.04.00). Зазначене в повній мірі свідчить про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 01.03.2018р., не визнавалась апеляційним господарським судом обовязковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2003р. між ДП «Одеський морський торговельний порт» (орендодавець в особі начальника порту ОСОБА_7Ю.) та ТОВ «Морський клуб «ТЦФ» (орендар в особі директора ОСОБА_8В.) був укладений договір оренди державного рухомого майна № КД-4761 (далі по тексту Договір).

Згідно п. 1.1. ОСОБА_14, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування рухоме майно згідно додатку № 1 до цього договору, що знаходиться на балансі орендодавця. Майно використовується для надання послуг по сервісному обслуговуванню моторних катерів та яхт. Вартість майна щодо експертної оцінки на 09.07.2003р. становить 1 173 077грн.

У відповідності до п.п. 2.1. - 2.4. ОСОБА_14, вступ Орендаря у користування майном настає після підписання сторонами ОСОБА_14 і ОСОБА_14 приймання-передачі вказаного майна (Додаток №2), що є невідємною частиною договору. Передача майна в оренду не спричиняє передачі Орендодавцю права власності на це майна. Власником орендованого майна залишається держава, а Орендар користується ним протягом строку оренди, визначеного у відповідності з цим договором. Передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у Звіті експертної оцінки цього майна, складеному за Методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. У разі розірвання цього договору майно повертається Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання ОСОБА_17 приймання-передачі про повернення майна.

Згідно з п.п. 3.1.-3.4. ОСОБА_14, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_13 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 № 786. Орендна плата за базовий (липень 2003) місяць оренди визначена у відповідності з Методикою, Звітом експертної оцінки і складає 9775,64 грн. (без урахування ПДВ). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць оренди на індекс інфляції за період з липня 2003 року до дати укладання цього договору. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Орендна плата перераховується орендодавцю щомісячно, не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням щомісячного індексу інфляції. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін і тарифів та у інших випадках, передбачених законодавством України. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не у повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцю відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктами 5.1. та 5.2. ОСОБА_14 визначено, що Орендар зобовязується використовувати орендоване майно у відповідності з його цільовим призначенням та умовами цього ОСОБА_14. Своєчасно та в повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату.

Як визначено п. 7.1. ОСОБА_14, Орендодавець зобовязується передати Орендарю в оренду державне рухоме майно згідно з розділом 1 цього договору по ОСОБА_14 приймання-передачі майна згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 9.1. ОСОБА_14, за невиконання або неналежне виконання зобовязань згідно з цим ОСОБА_14 оренди Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України і цим договором.

Згідно з пунктами 10.1. та 10.5. ОСОБА_14, цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2006. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Додатком № 1 до ОСОБА_14 визначено перелік рухомого майна, що передається в оренду, а саме: гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 одиниць), пальчикові яхт-пірси (16 одиниць); 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 одиниць).

На виконання умов ОСОБА_14, 01.01.2004р. між орендодавцем та орендарем було складено та підписано акт прийому-передачі рухомого майна, що передається в оренду ТОВ «Морський клуб «ТЦФ» (договір оренди №КД-4761) у відповідності до якого орендарю передано гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 одиниць), пальчикові яхт-пірси (16 одиниць); 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 одиниць).

Додатковою угодою від 01.12.2008р. № КД-4761/1 до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003 р. у звязку з перереєстрацією та зміною назви орендаря, сторони дійшли згоди внести зміни у договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003р., а саме визначивши у преамбулі орендодавцем «Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», а товариство з обмеженою відповідальність «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» орендарем. А також у розділі 11 договору змінено реквізити орендаря.

Додатковою угодою від 01.01.2010р. № КД-4761/02 до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003 р. у звязку зі зміною назви орендаря, сторони дійшли згоди внести зміни у договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003р., а саме визначивши у преамбулі орендодавцем «Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт», а товариство з обмеженою відповідальність «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» орендарем. А також у розділі 11 договору змінено реквізити орендаря.

01.07.2010 р. Орендодавець та Орендар уклали додаткову угоду № КД-4761/3 до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003р., якою сторони погодили внести зміни, зокрема, до п.п. 3.1., 10.1. договору, виклавши їх у наступній редакції:

« 3.1. Орендна плата визначається на підставі ОСОБА_13 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95р. № 786 зі змінами та доповненнями та становить без ПДВ за базовий місяць оренди (травень 2010 року): 25557,80 (двадцять пять тисяч пятсот пятдесят сім гривень 80 копійок) гривень, виходячи з орендної ставки 11% (розрахунок орендної плати є додатком № 1 до цієї додаткової угоди). Сума вказана без врахування ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до діючого законодавства України. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць (травень 2010 року) на індекси інфляції від базового до першого включно. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць».

« 10.1. Цей договір набуває чинності з дати підписання цього договору, акту приймання-передачі та діє до 31 грудня 2015 року». Розрахунок орендної плати до договору оренди рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003 р. вважати таким, що втратив чинність.

Що стосується чинності додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010 р., колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне зазначити наступне:

Позивач - ОСОБА_10, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» про визнання недійсними: додаткової угоди до договору оренди державного майна № КД-7786 від 01.09.2005р., яка була підписана директором ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» ОСОБА_12 01.09.2009р. та додатку №1 до цієї додаткової угоди; додаткової угоди до договору оренди державного майна №КД-7786 від 01.09.2005р., яка була підписана директором ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» ОСОБА_12 01.07.2010р. та додатку №1 до цієї додаткової угоди; додаткової угоди до договору оренди державного майна №КД-4761 від 26.12.2003р., яка була підписана директором ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» ОСОБА_12 01.07.2010р. та додатку №1 до цієї додаткової угоди.

Рішенням господарського суду Одеської області від 30.03.2017р. по справі № 916/3628/16 у задоволенні позову ОСОБА_10 - відмовлено повністю.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017р. по справі № 916/3628/16:

Апеляційну скаргу ОСОБА_10 задоволено.

Рішення господарського суду Одеської області від 30.03.2017р. по справі № 916/3628/16 скасовано, прийнято нове рішення.

Позовні вимоги задоволені.

Визнано недійсними:

1) додаткову угоду № КД-7786/3 від 01.09.2009р. до договору оренди державного рухомого майна № КД-7786 від 01.09.2005р. та додаток № 1 «Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» до додаткової угоди № КД-7786/3 від 01.09.2009р.;

2) додаткову угоду № КД-7786/5 від 01.07.2010р. до договору оренди державного рухомого майна № КД-7786 від 01.09.2005р. та додаток № 1 «Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» до додаткової угоди № КД-7786/5 від 01.07.2010р.;

3) додаткову угоду № КД-4761/3 від 01.07.2010р. до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003р. та додаток № 1 «Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» до додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017р. касаційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задоволено; постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017 року скасовано повністю, а рішення господарського суду Одеської області від 30.03.2017 року у справі № 916/3628/16 залишено без змін.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, колегія суддів приймає до уваги, що на час подачі позову до суду першої інстанції, а також на час винесення даної постанови апеляційним судом, додаткова угода № КД-4761/3 від 01.07.2010р., на підставі якої судом першої інстанції розраховувалась сума орендної плати, є чинною. Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками скаржника, що під час винесення оскаржуваного рішення додаткова угода № КД-4761/3 від 01.07.2010р. до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003р. та додаток № 1 «Розрахунок плати за оренду державного рухомого майна, що знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» до додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р. була визнана недійсною, що не враховано судом першої інстанції під час винесення рішення. Однак приймаючи до уваги, що в подальшому постановою Вищого господарського суду України від 21.11.2017р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.07.2017р. по справі № 916/3628/16 було скасовано, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення з означених підстав.

Додатковою угодою № КД-4761/4 від 13.06.2013р. до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003 р. у звязку з реорганізацією орендодавця та переходом прав та обовязків за цим договором до правонаступника позивача, сторони дійшли згоди внести зміни у договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003 р., а саме визначивши у преамбулі орендодавцем «Державне підприємство «Адміністрація морських портів України», а товариство з обмеженою відповідальність «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» орендарем, а також змінено реквізити орендодавця.

29.09.2014 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» було укладено угоду про розірвання договору № КД-4761 від 26.12.2003 р. відповідно до якої сторони прийшли до згоди розірвати договір № КД-4761 від 26.12.2003р.

29.09.2014р. відповідач повернув позивачу з орендного користування майно за переліком, а саме: гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 одиниць), пальчикові яхт-пірси (16 одиниць); 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 одиниць), що підтверджується актом від 29.09.2014р. прийому-передачі рухомого майна, що повертається з оренди ТОВ «Яхт клуб «Одеса-2009» (Договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003р.).

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.07.2015 р. у справі № 916/1878/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р., визнано недійсною угоду від 29.09.2014 р. про розірвання договору №КД-4761 від 26.12.2003 р.

13.04.2016р. між сторонами був підписаний акт прийому-передачі рухомого майна, що передається ТОВ «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» (Договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003 р. зі змінами) відповідно до якого Орендодавець Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Одеської філії ДП «Адміністрація морських портів України» передав, а Орендар Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «ОДЕСА-2009» в особі директора ОСОБА_10 прийняв майно, а саме гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 одиниць), пальчикові яхт-пірси (16 одиниць); 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 одиниць).

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що починаючи з 13.04.2016 р. у відповідача виникло зобовязання щодо сплати орендної плати за ОСОБА_14. Під час здійснення розрахунку орендної плати, позивач керувався незалежною оцінкою майна, яка була здійснена у минулому, а саме вартістю майна у сумі 1173077,00 грн. та додатковою угодою № КД-4761/3 від 01.07.2010 р., якою сторонами було встановлено орендну ставку у розмірі 11%. Як стверджує позивач, з боку відповідача належним чином не виконувались зобовязання за умовами укладеного договору щодо своєчасної сплати орендної плати, у звязку з чим за відповідачем за серпень-вересень 2016 року рахується заборгованість з орендної плати у розмірі 121 143,88грн., яка не сплачена відповідачем.

Також, за неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003 р. позивачем нараховано відповідачеві пеню у сумі 3 642,61грн. та 3% річних у сумі 368,41грн. за порушення зобовязання зі сплати орендної плати за серпень-вересень 2016 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що при визначенні сум пені та 3% річних, позивач припустився помилки при здійсненні розрахунку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, ОСОБА_14 є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 26.12.2003 р. між сторонами був укладений договір оренди державного рухомого майна № КД-4761 (з наступними змінами), за яким позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування рухоме майно для надання послуг по сервісному обслуговуванню моторних катерів та яхт.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 8 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що відносини оренди об'єктів портової інфраструктури, що перебувають у державній власності, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про морські порти України».

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Розмір орендної плати та порядок її обчислення визначено сторонами у п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору, зокрема, орендна плата визначається на підставі ОСОБА_13 розрахунку орендної плати, затвердженої постановою КМ України від 04.10.1995 № 786. Орендна плата за базовий (липень 2003) місяць оренди визначена у відповідності з Методикою, Звітом експертної оцінки і складає 9775,64 грн. (без урахування ПДВ). Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства. Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом корегування орендної плати за базовий місяць оренди на індекс інфляції за період з липня 2003 року до дати укладання цього договору. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно до п. 1 ст. 765 Цивільного кодексу України, наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

13.04.2016 р. між сторонами був підписаний акт передачі-прийому рухомого майна, що передається ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «ОДЕСА-2009» (договір оренди №КД-4761 від 26.12.2003 р. зі змінами) відповідно до якого позивач передав, а відповідач прийняв майно, а саме гребінкові яхт-пірси з колонками для подачі води та електроенергії (16 одиниць), пальчикові яхт-пірси (16 одиниць); 1/5 частина основних понтонів з комунікаціями для подачі води та електроенергії (2 частини по 5 понтонів (всього 10 одиниць).

Отже наявними матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов договору № КД-4761 від 26.12.2003 р. позивачем було передано відповідачеві у користування майно. Разом з цим, відповідачем у порушення умов договору не виконано свого обовязку щодо сплати орендної плати за цим договором, зокрема, за заявлені позивачем місяці серпень-вересень 2016 року.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням п. 3.1. договору вірно визначено розмір орендної плати, з урахуванням ПДВ, за серпень 2016 року 60 571,94грн., за вересень 60 571,94грн., що загалом складає 121 143,88грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені та трьох процентів річних, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобовязань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобовязань. Статтями 547, 548 ЦК України встановлено, що правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Так, згідно ч. ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

При цьому, відповідно до преамбули 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» вказаний закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

З урахуванням періоду прострочення та розміру заборгованості позивачем при зверненні із позовом до суду першої інстанції було нараховано відповідачеві 3 проценти річних в сумі 368,41грн. та пеню у розмірі 3 642,61грн., розрахунок яких було здійснено на суму заборгованості, яка визначена відповідно до умов договору, з урахуванням додаткової угоди № КД-4761/3 від 01.07.2010р.

Як зазначено в рішенні суду першої інстанції, судом першої інстанції перевірено розрахунок пені, що наведений у позовній заяві, встановлено часткову помилковість її нарахування, у звязку із чим судом, за допомогою системи «Ліга-Закон», зроблено власний розрахунок пені, згідно з яким загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 3632,66 грн. Також, судом при перевірці розрахунку 3% річних, що наведений у позовній заяві також встановлено часткову неправильність їх нарахування, у звязку із чим судом за допомогою системи «Ліга-Закон», зроблено власний 3 % річних, згідно якого сума 3 % річних, що підлягає стягненню становить 367,41 грн.

Колегією суддів апеляційного господарського суду перевірено розрахунок пені та 3% річних проведений господарським судом Одеської області та встановлено, що розрахунок здійснено судом арифметично вірно, у відповідності до приписів законодавства та умов ОСОБА_14 (зі змінами).

Під час розгляду справи представником відповідача неодноразово надавались письмові та усні пояснення, що позивач не є правонаступником ДП «Одеський морський торговельний порт», а відповідно й стороною договору № КД-4761/3 від 01.07.2010р..

Розглянувши вказані заперечення відповідача та дослідивши докази з вказаного питання згідно матеріалів справи, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

На підставі Закону України «Про морські порти України», розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013р. №133-р «Про погодження пропозиції щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту» та наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013р. № 163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства «Адміністрація морських портів України» здійснено реорганізацію державних підприємств морського транспорту шляхом виділу стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обовязків стосовно них відповідно до розподільчих балансів та утворено внаслідок виділу державного підприємства «Адміністрація морських портів України».

Згідно п. 3.2. Статуту Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» підприємство утворене шляхом виділу з реорганізованих державних підприємств, стратегічних обєктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обовязків стосовно них відповідно до розподільчих балансів (роздільних актів (балансів) та є правонаступником реорганізованих державних підприємств у частині майна, прав та обовязків відповідно до розподільчих балансів (роздільних актів (балансів) та актів приймання-передачі.

В п. 3.2. Статуту наявний перелік реорганізованих державних підприємств в якому, зокрема зазначено й Державне підприємство «Одеський морський торговельний порт».

На виконання наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 р. № 163 «Про заходи щодо реорганізації державних підприємств морського транспорту та утворення державного підприємства» було складено розподільчий баланс ДП «Одеський морський торговельний порт» та ДП «Адміністрація морських портів України» станом на 13.06.2013р.

Відповідно до актів приймання-передачі від 13.06.2013р. від ДП «Одеський морський торговельний порт» до ДП «Адміністрація морських портів України» передано майно, майнові права та зобовязання , у тому числі й за договором № КД-4761 від 26.12.2003р.

Отже, майно, яке було передано в оренду відповідачеві на підставі договору № КД-4761 від 26.12.2003р. знаходиться на балансі позивача.

До того ж, додатковою угодою від 13.06.2013р. № КД-4761/4 до договору оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003р. у звязку з реорганізацією орендодавця та переходом прав та обовязків за цим договором до правонаступника позивача, сторони дійшли згоди внести зміни у договір оренди № КД-4761 від 26.12.2003р., а саме визначивши у преамбулі орендодавцем Державне підприємство «Адміністрація морських портів України».

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ДП «Адміністрація морських портів України» є правонаступником майнових прав ДП «Одеський морський торговельний порт», у тому числі й за договором № КД-4761 від 26.12.2003р.

Посилання ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» про наявність саме позадоговірних відносин, повязаних із набуттям та збереженням відповідачем майна без достатньої правової підстави, які виникли на підставі акту прийому-передачі від 13.04.2016 р., тоді як позивачем такі вимоги не заявлялися, колегія суддів вважає помилковими.

Загальні підстави для виникнення зобовязання у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зобовязання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта тощо).

Обєктивними умовами виникнення зобов'язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої; 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи; 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обовязків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України. Набуття однією зі сторін зобов'язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов'язання не є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України (наприклад, постанови від 17 червня 2014 року у справі 3-30гс14, від 25 лютого 2015 року у справі № 910/1913/14, від 01 липня 2015 року у справі № 3-195гс15).

Угоду від 29.09.2014 р. про розірвання договору оренди рішенням господарського суду Одеської області від 20.07.2015 р. у справі № 916/1878/15, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2015р., визнано недійсною.

ОСОБА_15 прийому-передачі від 13.04.2016 р., складеним саме у відповідності до умов договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003р., про що безпосередньо зазначено самими особами, які складали цей акт, сторонами продовжені правовідносини щодо фактичного користування орендованим майном, орендоване раніше майно, яке було повернуте орендарем орендодавцю на підставі угоди від 29.09.2014 р., передано знову ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» (т. 1 а.с. 30).

Також апелянт посилався на ті обставини, що строк дії ОСОБА_14 оренди було встановлено Додатковою угодою від 01.07.2010 до ОСОБА_14 до 31.12.2015. Після закінчення цього строку будь-які угоди між сторонами про продовження дії вказаного договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003 не укладалися, тому слід вважати що усі дії, які були вчинені між сторонами стосовно прийому-передачі майна в квітні 2016р. та подальше його використання відповідачем протягом 2016 року, в тому числі у спірному періоді серпень-вересень 2016 року, були поза межами ОСОБА_14 № КД-4761 від 26.12.2003.

Але с такими доводами не погоджується колегія суддів, оскільки вони спростовуються умовами самого договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003 з додатковими угодами до нього.

Так згідно з пунктом 10.5. ОСОБА_14 у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору після закінчення його строку протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Вказаний пункт ОСОБА_14 сторонами в подальшому не було змінено або скасовано, тобто він діяв на час закінчення строку дії договору 31.12.2015. Оскільки сторонами не було протягом місяця до 31.01.2016 заявлено про припинення або зміни цього договору, він на підставі п. 10.5 вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які діяли раніше до закінчення строку його дії. Для цього за домовленістю сторін не потребується укладення додаткової угоди.

Таким чином, колегія суддів вважає доведеними обставини того, що правовідносини між сторонами протягом 2016 року відбувалися на умовах саме ОСОБА_14 оренди державного рухомого майна № КД-4761 від 26.12.2003.

Слід зазначити, що обєктом оренди за договором № КД-4761 від 26.12.2003 є державне майно, що знаходиться на балансі та у господарському віданні Адміністрації Одеського морського порту, яке є державним комерційним підприємством, зареєстрованим відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 ГК України майно державного комерційного підприємства закріплюється за ним на праві господарського відання, а тому надходження до позивача орендної плати має наслідком, зокрема, поповнення надходжень до бюджету підприємства, яке є стратегічним, та діяльність якого спрямована на розвиток морської галузі господарювання України.

Таким чином, між сторонами у спірний період 2016 року існували договірні відносини, а тому до них не можуть бути застосовані приписи ст. 1212 ЦК України. У свою чергу, ТОВ «Яхт-клуб «Одеса-2009» зобовязане було вносити орендну плату згідно до вимог ч. 1 ст. 762 ЦК України та ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в порядку, розмірі та строки, визначені умовами договору оренди № КД-4761 від 26.12.2003 зі змінами.

Отже, наведені скаржниками в апеляційних скаргах доводи, які зазначались вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.269 ГПК України, справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг та встановивши відсутність порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2017р. відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, зміні або скасуванню не підлягає, а відтак залишається без змін на підставі ст. 276 ГПК України.

Відповідно до п. «в» ч. 4 ст. 282 ГПК України (в діючій редакції) постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у звязку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги) покладаються на Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009», оскільки доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2017р. по справі № 916/3091/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано судом 05.03.2018р.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: В.В. Лашин

ОСОБА_3