Суд
УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 905/713/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду :

Булгакової І.В,

розглянувши матеріали касаційної скарги регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

на рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2017 та

постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017

за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд"

до регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (далі - Відділення),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України,

головне управління Державної казначейської служби у Донецькій області,

про внесення змін до договору оренди та

за зустрічним позовом регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Південьтрансбуд",

про визнання договору оренди припиненим,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 (згідно з відміткою на поштовому конверті) Відділення звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017 зі справи № 905/713/16.

За приписами підпункту 11 пункту 1 розділу XI Перехідних положень ГПК України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга Банку не відповідає вимогам статті 111 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 111 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) до скарги додавались докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Порядок і розмір сплати судового збору, встановлений Законом України "Про судовий збір"(далі Закон).

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону ( в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 та 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону [у редакції, що діяла на час подання даних позовних заяв] ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до приписів статті 8 Закону України "Про державний бюджет на 2016 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 1378,00 грн.(на момент звернення з первісною позовною заявою).

Відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2017 рік" мінімальну заробітну плату встановлено у розмірі 1600,00 грн. (на момент звернення з зустрічною позовною заявою).

Водночас за приписами частини п'ятої статті 6 закону за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах.

Предметом первісного позову у даній справі є внесення змін до договору оренди, а предметом зустрічного позову визнання договору оренди припиненим.

Відділення у своїй касаційній скарзі просить рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017 у справі скасувати повністю.

У даному разі у позовні містяться дві вимоги немайнового характеру, отже, у поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 3579,60 грн. 120% (1378+1600).

Проте Відділенням в якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додане платіжне доручення від 14.12.2017 № 489 на суму 3156,51 грн. яка не є належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

Водночас, Відділенням заявлено клопотання про зменшення розміру судового збору, яке обґрунтоване фінансуванням з Державного Бюджету України та недостатністю бюджетного фінансування для сплати судового збору у період з 13.12.2017 по 14.12.2017.

Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте обставини пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не є підставою для зменшення розміру судового збору. Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відділення про зменшення розміру судового збору за подання даної касаційної скарги.

За приписами статті 7 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Відділенню необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 417,09 грн, на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Відділення на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292, підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на рішення господарського суду Донецької області від 16.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.12.2017 зі справи № 905/713/16 залишити без руху.

2. Надати регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області строк для усунення недоліків касаційної скарги до 06 квітня 2018 року. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарження не підлягає.

Суддя Верховного Суду І. В. Булгакова