ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 березня 2018 року Справа № 9/97-ПН-07
м.Одеса

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Будішевської Л.О., Поліщук Л.В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта Дніпра» про забезпечення позову при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта Дніпра»

на рішення господарського суду Херсонської області від 22 березня 2007 року

по справі №9/97-ПН-07

за позовом Закритого акціонерного товариства «Дельта-Сервіс»

до ОСОБА_1 міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 державне бюро технічної інвентаризації

про визнання права власності на майно

встановив:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.03.2007р. (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.06.2007р.) частково задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «Дельта-Сервіс» - визнано за Закритим акціонерним товариством «Дельта-Сервіс» право власності на самочинне будівництво виділене літерою «Ф», яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Острівське шосе, 2-б; зобовязано ОСОБА_1 державне бюро технічної інвентаризації зареєструвати будівництво виділене літерою «Ф», яке розташоване за адресою: м.Херсон, вул.Острівське шосе, 2-б як власність Закритого акціонерного товариства «Дельта-Сервіс»; в решті позову відмовлено.

13.02.2018р. до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області (вхідний номер суду першої інстанції 01.01.21-51/18 від 05.02.2018р.) надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта Дніпра», в якій скаржник просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Також в апеляційній скарзі міститься заява про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення у звязку із неповідомленням ТОВ «Еліта Дніпра» про розгляд справи та незалученням останнього до участі в ній.

В апеляційній скарзі зазначено, що про оскаржене рішення скаржник дізнався з інформації, яка міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; рішення безпосередньо зачіпає права та обовязки апелянта. 30.08.2006р. між ЗАТ «Дельта-Сервіс» та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений іпотечний договір, предметом якого була передача ЗАТ «Дельта-Сервіс» АКІБ «УкрСиббанк» в іпотеку нерухомого майна, а саме: комплекс, І черга будівництва, який знаходиться за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, будинок 2- Б. В подальшому право вимоги за іпотечним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Адамант», яке зареєструвало право власності майно, яке розташоване за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, будинок 2- Б (літ. «А» - адміністративно-побутовий корпус, загальна площа 121,7 кв.м.; літ. «Б» - трансформаторна, площею забудови 57,3 кв.м.; літ. «X» - склад, загальна площа 1828,0 кв.м.; №18, 19, 21, 22 - відкрита складська площадка; № 23 - причал; № 20 - площадка; № 15 - огорожа; №І - внутрішньоплощадні та підїздні шляхи; №24 - берегове укріплення; №25, 27 - огорожа; №28 - ваги; №26 - естакада) та передало його в якості частки до статутного капіталу ТОВ «Еліта Дніпра». Таким чином, у власність ТОВ «Еліта Дніпра» перейшло майно, визначене у іпотечному договорі від 30.08.2006р. Також ТОВ «Еліта Дніпра» перейшло право користування земельною ділянкою з кадастровим номером :12:001:0096 за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 2-Б. Разом з цим, на підставі оспорюваного рішення господарського суду Херсонської області від 22.03.2007р., яким визнано право власності за ЗАТ «Дельта-Сервіс» на самочинне будівництво під літерою «Ф», фактично у ЗАТ «Дельта-Сервіс» виникло право користування земельною ділянкою в порядку ст. 120 Земельного кодексу України, перебуває в користуванні ТОВ «Еліта Дніпра», що безумовно впливає на права апелянта, хоча ТОВ «Еліта Дніпра» і не була землекористувачем на час ухвалення оспорюваного рішення.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. N2147-VIII (який набрав чинності 15.12.2017р.) Господарський процесуальний кодекс України викладено у новій редакції.

Пунктом 9 частини 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147- VIII від 03.10.2017р. установлено, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.02.2018р. апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено ТОВу «Еліта Дніпра» строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Одеському апеляційному господарському суду доказів надсилання копії апеляційної скарги позивачеві - протягом 5 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; розяснено скаржнику, що у разі невиконання вимог даної ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Копія ухвали суду отримана скаржником 28.02.2018р.; 28.02.2018р. ТОВ «Еліта Дніпра» надіслало суду апеляційної інстанції докази надіслання апеляційної скарги позивачу; документи надійшли до суду 12.03.2018р.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.03.2018р. поновлено ТОВу «Еліта Дніпра» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Херсонської області від 22.03.2007р. у справі №9/97-ПН-07; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВа «Еліта Дніпра» на рішення господарського суду Херсонської області від 22.03.2007р. у справі №9/97-ПН-07; встановлено іншим учасникам справи строк для подання суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу до 30.03.2018р. згідно з нормами ст.263 ГПК України з наданням з відзивом доказів його направлення іншим учасникам справи.

12.03.2018р. до суду надійшла заява ТОВа «Еліта Дніпра» про забезпечення позову (вхідний номер суду апеляційної інстанції 633/18 від 12.03.2018р.), в якій заявник просить заборонити органам та суб'єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, та державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно під літерою «Ф» за адресою: Херсонська обл., м. Херсон, Острівське шосе, 2-Б.

До заяви додані докази сплати судового збору у сумі 881грн.

В обґрунтування заяви ТОВ «Еліта Дніпра» зазначило, що оскарженим рішенням незаконно визнано право власності за ЗАТ «Дельта-Сервіс» (правонаступником якого є ПрАТ «Дельта-Сервіс») на нерухоме майно під літерою «Ф» на земельній ділянці за адресою: м.Херсон, вул. Острівське шосе, 2-Б, яка не була відведена для будівництва, та яка досі не оформлена для цієї мети як того вимагає чинне законодавство України. На даний час зазначена земельна ділянка знаходиться в користуванні ТОВ «Еліта Дніпра». У звязку з тим, що в разі скасування вищезазначеного рішення, буде припинено право власності на нерухоме майно під літерою «Ф» за адресою: м. Херсон, Острівське шосе, 2-Б та з метою унеможливлення відповідачем перереєстрації права власності на інших осіб до кінця розгляду апеляційної скарги, є необхідність вжити заходи забезпечення позову у вигляді заборони вносити будь-які відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.2 ст.281 ГПК України процедурні питання, пов'язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ТОВ «Еліта Дніпра» про забезпечення позову, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч.3 ст.254 ГПК України після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов'язки учасника справи.

Отже скаржник набув процесуальних прав та обовязків учасника справи після відкриття апеляційного провадження за його скаргою ухвалою від 14.03.2018р.

Згідно із ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із ч.ч.5,6,8 ст.140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Посилаючись на необхідність задоволення відповідної заяви з метою унеможливлення перереєстрації права власності на інших осіб до кінця розгляду апеляційної скарги, ТОВ «Еліта Дніпра» в порушення приписів ст.74 ГПК України не надає доказів на підтвердження вчинення дій, спрямованих на відчуження ПрАТ «Дельта-Сервіс» нерухомого майна під літерою «Ф» на земельній ділянці за адресою: м.Херсон, вул. Острівське шосе, 2-Б, або виявлення наміру вчинити такі дії.

Поряд з цим, заявник обґрунтував необхідність забезпечення позову такими обставинами, які на думку колегії суддів не можуть свідчити про істотну ускладненість виконання рішення суду або неможливість ефективного захисту прав ТОВ «Еліта Дніпра» у разі невжиття таких заходів.

За таких обставин заява ТОВ «Еліта Дніпра» про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.136-137,140, 232-234, 281 ГПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліта Дніпра» (вхідний номер суду апеляційної інстанції 633/18 від 12.03.2018р.) про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України.

Згідно ст.286, п.3 ч.1 ст.287 ГПК України судом касаційної інстанції у господарських справах є Верховний Суд. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно ч.1 ст.288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Днем складення повного судового рішення є 14.03.2018р.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Будішевська Л.О.

Суддя Поліщук Л.В.