УХВАЛА

14.03.2018Справа № 910/2726/18

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація), Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Фізичної особи-підприємця Сташевського Івана Анатолійовича

про стягнення 36 661,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Сташевського Івана Анатолійовича про стягнення 36661,88 грн. заборгованості за Договором № 2192 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.04.2016, з яких: 32540,77 грн. орендна плата, 2188,26 грн. пеня, 206,25 грн. 3% річних, 1726,60 грн. компенсаційні витрати підприємства за користування земельною ділянкою.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з положеннями статті 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб'єктом владних повноважень (ч. 4).

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 №3-рп/99 з урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року № 3-рп/99 також встановлено, що прокурори подають до господарського суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Так, відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Звертаючись до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратура № 2 обґрунтував наявність підстав для здійснення представництва з огляду на невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавцем, Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" як підприємством - балансоутримувачем та Фізичною особою-підприємцем Сташевським Іваном Анатолійовичем як орендарем Договором № 2192 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.04.2016 (далі - Договір № 2192) в частині своєчасного та повного внесення орендної плати за період з 01.05.2017 по 28.02.2018 саме на користь підприємства-балансоутримувача - Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація".

При цьому прокурор стверджує, що Київська міська рада, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" належним чином не захищають порушені права територіальної громади міста Києва, що підтверджується відсутністю з їх боку реагування, направленого на стягнення заборгованості до бюджету міста, протягом тривалого часу, а отже відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для вжиття прокурором заходів представницького характеру шляхом пред'явлення відповідного позову з метою захисту інтересів держави.

Так, з матеріалів поданого позову вбачається, що спірні правовідносини виникли на підставі Договору № 2192 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.04.2016 та в процесі здійснення сторонами даного договору господарської діяльності.

Тобто, взаємовідносини між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" та Фізичною особою-підприємцем Сташевським Іваном Анатолійовичем є цивільними правовідносинами саме між юридичними особами та фізичною особою-підприємцем при здійсненні ними своєї господарської діяльності, які направлені на досягнення саме майнового інтересу юридичної особи/фізичної особи-підприємця.

При цьому прокурором фактично заявлені вимоги виключно в інтересах Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація", оскільки вимоги стосуються виконання зобов'язання із внесення орендної плати на користь останнього як підприємства - балансоутримувача (п. 3.6 Договору № 2192).

Так, відповідно до прохальної частини позовної заяви вбачається, що прокурором заявлено вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сташевського Івана Анатолійовича на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" коштів за прострочення оплати оренди нежитлового приміщення у розмірі 36661,88 грн. за Договором № 2192), тоді як жодних вимог на користь Київської міської ради та на користь Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) прокурором не заявлено.

При цьому суд відзначає, що наявність у державної установи певних функцій, спрямованих на захист загальнодержавних інтересів (наприклад, у сфері забезпечення реалізації державної та регіональної політики у сфері приватизації, оренди, використання, відчуження майна комунальної власності територіальної громади міста Києва), не свідчить, що вся діяльність такої установи направлена саме на реалізацію загальнодержавних функцій.

Крім того, суд звертає увагу, що прокурором не доведено жодними доказами, що Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", яке за своєю організаційно-правовою формою є комунальним підприємством, в особі якого в інтересах держави звернувся Перший заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 2 з даним позовом до суду, не має можливості для самостійного захисту своїх прав за Договором № 2192, так само як не доведено і наявності елементу загальнодержавних інтересів у відносинах щодо невиконання зобов'язання зі сплати орендної плати на користь комунального підприємства.

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах - Київська міська рада, Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та балансоутримувач майна - Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація", неналежним чином здійснюють відповідні повноваження захисту державних інтересів, не достатньо для прийняття судом поданої позовної заяви, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

З огляду на наведене, позов прокурора підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, суд звертає увагу що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 5 ст. 174, ст.ст. 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Київської місцевої прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Київської міської ради, Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Фізичної особи-підприємця Сташевського Івана Анатолійовича про стягнення 36661,88 грн. повернути.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 14.03.2018 та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 та підпунктом 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега