УХВАЛА

15 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/795/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І.С. головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21 лютого 2018 року

у справі № 911/795/17

за позовом Військової частини НОМЕР_1

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "Вастон"

про усунення перешкод у користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 21.02.2018 р. касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково, рішення Господарського суду Київської області від 05 квітня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 листопада 2017 року у справі № 911/795/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

03.03.2018р. товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" подало заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.02.2018р., а саме п. 20 постанови. Так, у Постанові від 21.02.2018 р. Верховний Суд зазначив наступне: "Крім того, Верховний Суд вважає, що апеляційним судом, в порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, не в повному обсязі досліджено наявні у матеріалах справи докази, а саме: додаткову угоду №6 від 20.05.2009 р. та додаткову угоду № 7 від 15.10.2009 р., якими продовжено строк дії договору оренди, що стало підставою для відмови у задоволенні позову. Суд звертає увагу на те, що вказані додаткові угоди містять протиріччя щодо строків продовження договору оренди, але з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені ст. 300 Господарського процесуального кодексу України (у редакції з 15.12.2017 р.), суд не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази".

У вказаній заяві товариство з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" посилається на те, що є незрозумілим, в чому саме виявилось недослідженість судом апеляційної інстанції доказів, наявних в матеріалах справи (згаданих вище додаткових угод № 6 та № 7, а також товариству з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" незрозуміло, що мав на увазі Верховний Суд під "протиріччям щодо строків продовження договору оренди".

Розглянувши матеріали заяви ТОВ "Гарант Ойл Групп" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.02.2018 р., Верховний Суд встановив, що, з урахуванням обставин даної справи, така заява підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч. 1 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України, подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Отже, за змістом частини 2 вказаної вище статті 245 Господарського процесуального кодексу України, заява про роз`яснення судового рішення може бути прийнята і розглянута судом лише у випадках, якщо таке судове рішення ще не виконане. У даному випадку Верховним Судом було прийнято постанову, за змістом якої справа була направлена на новий розгляд до суду першої інстанції, тобто, для повторного перегляду справи з урахуванням відповідних вказівок Верховного Суду.

Системний аналіз норм Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що підлягає виконанню те судове рішення, яким закінчено розгляд справи по суті та яке набрало законної сили. Саме в такому контексті термін "виконання рішення" використовується у частині 2 статті 245 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, з урахуванням обставин даної справи, мотивувальна частина постанови Верховного Суду, якою справу було направлено на новий розгляд, роз`ясненню не підлягає.

Одночасно Верховний Суд звертає увагу товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" на положення статті 43 Господарського процесуального кодексу України, зокрема на частину другу вказаної статті, за якою залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

При цьому Верховний Суд звертає увагу, що подальші дії товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп", вчинені ним з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку, можуть бути розцінені Судом як зловживання своїми процесуальними правами з наступним застосуванням до такого учасника справи заходів процесуального примусу, передбачених главою 9 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 245 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Ойл Групп" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 911/795/17 повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.
Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.