КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" березня 2018 р. Справа№ Б11/013-10

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Сотнікової І.О.,

у присутності представників сторін:

від ПП „Сігма": Руденко О.А. - довіреність № б/н від 15.12.17

від ПАТ „Київобленерго": Бугайова О.О. - довіреність № 348 від 05.07.17

від ПАТ „КБ „Хрещатик": Когут А.Ю. - довіреність № 206 від 22.02.18

розглядаючи апеляційну скаргу Приватного підприємства „СІГМА" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.07.2015 року

у справі № Б11/013-10 (суддя Мальована Л.Я.)

за заявою Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області

до 1. Закритого акціонерного товариства „Київський м'ясопереробний завод"

2. Приватного підприємства „СІГМА"

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових

будівель

в межах справи № Б11/013-10

за заявою Малого підприємства „Плай" у формі ТОВ

до Закритого акціонерного товариства „Київський м'ясопереробний завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.07.2015 року у справі № Б11/013-10 задоволено повністю заяву ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежилих будівель (Адміністративний корпус) під літерою „А" загальною площею 850,9 м2 та (Виробничий корпус) під літерою „Б" загальною площею 2 806,0 м2, розташовані за адресою: м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, по вулиці Промисловій, 9, укладений 19.01.2009 року між ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод" та ПП „СІГМА". Повернуто сторони у первинний стан, який існував до укладення договору купівлі-продажу нежилих будівель від 19.01.2009 року, укладеного між ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод" та ПП „СІГМА" та визнано право власності на вказані нежилі будівлі за ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод".

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ПП „СІГМА" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 08.07.2015 року у справі № Б11/013-10 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ДПІ відмовити в повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Верховець А.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2018 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП „СІГМА" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.07.2015 року у справі № Б11/013-10, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено розгляд справи на 15.02.2018 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від представника скаржника надійшли додаткові обґрунтування апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 15.02.2018 року відкладено розгляд справи на 15.03.2018 року на підставі ст. 216 ГПК України, зобов'язано ПП „СІГМА" надати суду докази направлення додаткових обґрунтувань апеляційної скарги б/н від 13.02.2018 року іншим учасникам провадження у справі у відповідності до ст. 266 ГПК України, зобов'язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Микитьона В.В. надати суду пояснення щодо проведеного 21.12.2017 року аукціону з продажу майна ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод" у вигляді ЦМК з відповідними доказами, а також дані щодо переможця зазначеного аукціону, витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи № Б11/013-10.

12.03.2018 року на запит суду № 09.1-14/1041/18 від 15.02.2018 року з господарського суду Київської області надійшли витребувані матеріали справи № Б11/013-10.

До початку судового засідання від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Микитьона В.В. на виконання вимог ухвали суд від 15.0.2018 року надійшли письмові пояснення по справі з доданим до них додатком.

В судовому засідання 15.03.2018 року головуючим суддею Остапенком О.М. заявлено самовідвід у справі № Б11/013-10, який мотивовано наявністю обставини, які виключають можливість участі вказаного судді у розгляді даної справи і підлягає самовідводу з огляду на наступне.

Як вбачається з відповідної заяви, ухвалою господарського суду Київської області від 09.02.2010 року за заявою Малого підприємства „Плай" у формі ТОВ порушено провадження у справі № Б11/013-10 про банкрутство ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод".

Ухвалою суду від 21.11.2012 року, зокрема, визнано кредитором мале підприємство "Плай" у формі ТОВ з вимогами до боржника в сумі 1 099 556,43 грн. та призначено арбітражного керуючого Лінкевича О.М. розпорядником майна боржника.

Ухвалою суду від 24.04.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод" в сумі 21 639 081,17 грн., до якого включено вимоги МП „Плай" у формі ТОВ, ПП „Торговий Дім Поляков", ПАТ „АЕС Київобленерго", ДП „Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства" ПАТ по газопостачанню та газифікації „Київоблгаз", Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Києво-Святошинському районі, УПФУ у Києво-Святошинському районі, ДПІ у Києво-Святошинському та ПАТ „Комерційний банк „Хрещатик".

Постановою господарського суду Київської області від 05.06.2013 року боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Лінкевича О.М.

Ухвалою суду від 15.08.2014 року введено процедуру санації ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод", керуючим санацією боржника призначено арбітражного керуючого Микитьона В.В., затверджено план санації боржника.

Постановою господарського суду Київської області від 19.11.2014 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Микитьона В.В.

Разом з тим, під час дослідження матеріалів справи в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду було встановлено, що головуючий суддя у справі Остапенко О.М. перебуває в особливих стосунках з одним із учасників провадження, який бере участь у даній справі про банкрутство ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод", а відтак з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість головуючого при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України суддею Остапенком О.М. подано заяву про самовідвід.

Колегія суддів, розглянувши подану заяву про самовідвід головуючого судді Остапенка О.М., заслухавши позиції присутніх представників учасників провадження у справі, дійшла висновку про її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (рішення від 10.06.1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Колегія суддів керується частиною 1 статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Частинами 1, 3 статті 38 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. Під особливими стосунками може, наприклад, розумітися службова залежність (зокрема, в минулому) судді (чи його близького родича) від особи, яка бере участь у справі, або її представника, а також інша залежність судді від такої особи.

Як було зазначено вище, під час дослідження матеріалів справи в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду встановлено, що головуючий суддя у справі Остапенко О.М. перебуває в особливих стосунках з одним із учасників провадження, який бере участь у даній справі про банкрутство ЗАТ „Київський м'ясопереробний завод".

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Як встановлюють вказані принципи, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За вказаних обставин, з метою виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість головуючого судді Остапенка О.М. при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, заява головуючого судді Остапенка О.М. про самовідвід у справі № Б11/013-10 підлягає задоволенню.

В силу положень ч.ч. 1, 9 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Згідно ч. 2 ст. 40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35-40, 234 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву судді Київського апеляційного господарського суду Остапенка О.М. про самовідвід у справі № Б11/013-10 задовольнити.

2. Матеріали справи № Б11/013-10 передати для здійснення визначення складу судової колегії у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець