ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3371/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства НІКА

до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку НОВОСЕЛЬЦЕВО

про стягнення 87301,26 грн.

За участю секретаря судового засідання Круковської Р.І.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 20.10.2017 року);

від відповідача: не зявився.

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Приватного підприємства НІКА до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку НОВОСЕЛЬЦЕВО про стягнення 87301,26 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що на виконання умов ОСОБА_2 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 487 від 19.07.2017 року надав відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на загальну суму 158554,96 грн. згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за період липень 2016 року-вересень 2017 року, проте відповідач за отримані послуги своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, у звязку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 87301,26 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2017 року порушено провадження у справі № 911/3371/17 та призначено справу до розгляду на 18.12.2017 року.

15.12.2017 року представником позивача до суду подано заяву про уточнення позовних вимог у звязку з укладенням 07.11.2017 року з відповідачем ОСОБА_2 № 0611 про реструктуризацію заборгованості з водопостачання та водовідведення, що рахується за відповідачем станом на 07.10.2017 року, внаслідок чого позивач просив стягнути з відповідача 20346,32 грн. заборгованості, зокрема боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень-листопад 2017 року, строк оплати яких настав, в сумі 20322,51 грн. та нараховані по Акту за жовтень 2017 року на підставі ст. 625 Господарського процесуального кодексу України 3 % річних в сумі 23,81 грн.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному розгляд справи 18.12.2017 року не відбувся.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів, яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Підпунктом 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

З огляду на обсяг та зміст позовних вимог у справі № 911/3371/17, господарський суд дійшов висновку, що справу № 911/3371/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

У звязку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2017 року справу № 911/3371/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 29.01.2018 року.

22.01.2018 року представником позивача до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 29891,38 грн. заборгованості, зокрема боргу за надані послуги з водопостачання та водовідведення окрім Актів за жовтень-листопад 2017 року також і по Акту за грудень 2017 року, строк оплати якого настав, в загальній сумі 29702,13 грн. та нараховані по Актах за жовтень-грудень 2017 року на підставі ст. 625 Господарського процесуального кодексу України 3 % річних в розмірі 92,68 грн. і 96,57 грн. інфляційних по Акту за жовтень 2017 року.

В судовому засіданні 29.01.2018 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, якою фактично зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 20248,06 грн., з яких 20044,92 грн. основного боргу по Актах за листопад- грудень 2017 року, з врахуванням часткової сплати боргу по Акту за жовтень 2017 року під час розгляду справи, нараховані по Актах за жовтень-грудень 2017 року на підставі ст. 625 Господарського процесуального кодексу України 3% річних в сумі 106,57 грн. та 96,57 грн. інфляційних по Акту за жовтень 2017 року, і зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримує з врахуванням поданих 29.01.2018 року уточнених розрахунків. Також зазначив про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце підготовчого засідання, в судове засідання 29.01.2018 року не зявився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 21.11.2017 року не виконав, про причини неможливості виконання вимог цієї ухвали та неможливості прибуття до суду не повідомив.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 29.01.2018 року закрив підготовче провадження у справі № 911/3371/17 та призначив справу № 911/3371/17 до судового розгляду по суті на 14.02.2018 року.

В судовому засіданні 14.02.2018 року представник позивача підтримав уточнені 29.01.2018 року позовні вимоги.

В судове засідання 14.02.2018 року відповідач не зявився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, уповноваженого представника не направив, відзиву на позов не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 14.02.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

19.09.2017 року між Приватним підприємством НІКА (далі - Виробник, позивач) та Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку НОВОСЕЛЬЦЕВО (далі ОСББ, відповідач) було укладено Договір № 487 про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення (далі Договір).

Відповідно до п. 2.1 ОСОБА_2 Виробник зобовязується надавати ОСББ послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі Послуги), а ОСББ зобовязується оплачувати Послуги в порядку і на умовах, визначених ОСОБА_2 і діючим законодавством.

Виробник надаватиме Послуги по водопостачанню та водовідведенню для будинків № 8 та № 10 вул. Виставкова, с. Чубинське, Бориспілький район, Київська обл. (далі Будинки) (п. 2.3 ОСОБА_2).

Режим надання Послуг для ОСББ безперебійно, за винятком випадків, визначених в п. п. 6.1.4,-6.1.7 ОСОБА_2 (п. 2.4 ОСОБА_2).

Остаточний розрахунок по оплаті Послуг за розрахунковий місяць повинен бути проведений ОСББ шляхом перерахування грошей на банківський рахунок Виробника не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, відповідно до акту-рахунку приймання наданих Послуг з урахуванням здійснених оплат протягом Розрахункового місяця та нарахувань згідно ОСОБА_2 (п. 4.7 ОСОБА_2).

Сторони, керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, встановили, що умови даного ОСОБА_2 застосовуються до відносин між ними, які виникли до дати укладення, а саме: починаючи з 01.06.2016 року (п. 9.1.1 ОСОБА_2).

На виконання умов ОСОБА_2 позивач протягом жовтня-грудня 2017 року надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 29702,13 грн. згідно Актів здачі-приймання робіт (надання послуг): за жовтень 2017 року № ОУ-0003623 на суму 9657,21 грн., за листопад 2017 року № ОУ-0004031 на суму 10665,30 грн., за грудень 2017 року № ОУ-0004444 на суму 9379,62 грн.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури: № СФ-0000471 від 30.10.2017 року на суму 9657,21 грн., № СФ-0000494 від 30.11.2017 року на суму 10665,30 грн., № СФ- 0000515 від 28.12.2017 року на суму 9379,62 грн.

Відповідно до п. 4.7 ОСОБА_2 відповідач повинен був оплатити надані відповідачем послуги за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2017 року до 15.11.2017 року включно, за листопад 2017 року до 15.12.2017 року включно, за грудень 2017 року до 15.01.2018 року включно.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення п. 4.7 ОСОБА_2, своєчасно та в повному обсязі свої зобовязання з оплати отриманого Товару не виконав, у звязку з чим, за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 29702,13 грн.

В ході розгляду спору, позивач повідомив про оплату 25.01.2018 року відповідачем наданих послуг згідно Акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за жовтень 2017 року № ОУ-0003623 в розмірі 9657,21 грн., відтак неоплаченими залишилися Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за листопад 2017 року № ОУ-0004031 на суму 10665,30 грн. та за грудень 2017 року № ОУ-0004444 на суму 9379,62 грн. в загальній сумі 20044,92 грн., які позивач згідно уточнених 29.01.2018 року позовних вимог просив стягнути з відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у листопаді-грудні 2017 року в загальній сумі 20044,92 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 20044,92 грн. підлягає задоволенню.

У звязку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача нараховані на підставі ст. 625 Господарського процесуального кодексу України по Актах за жовтень-грудень 2017 року в розмірі 106,57 грн. за загальний період з 16.11.2017 року по 29.01.2018 року та по Акту за жовтень 2017 року інфляційних в розмірі 96,57 грн. за період з 16.11.2017 року по 29.01.2018 року (згідно уточнених 29.01.2018 року позовних вимог).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані 3 % річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено арифметичні помилки в наданому позивачем уточненому розрахунку 3 % річних по Акту за грудень 2017 року. Судом було здійснено правильний розрахунок 3 % річних по вказаному Акту, за заявлений позивачем період. Відтак, з відповідача підлягає стягненню 105,80 грн. 3 % річних, інфляційні підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) підлягають частковому задоволенню в сумі 20247,29 грн. з яких: 20044,92 грн. основного боргу, 105,80 грн. 3 % річних, 69,57 грн. інфляційних. В решті (0,77 грн. 3 % річних) позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (уточнених 29.01.2018 року) в сумі 1599,39 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку НОВОСЕЛЬЦЕВО (08321, Київська обл., Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Виставкова, буд. 8, ) на користь Приватного підприємства НІКА (08321, Київська обл., Бориспільський район, с. Чубинське, вул. Виставкова, буд. 10, приміщення 1, ) 20044 (двадцять тисяч сорок чотири) грн. 92 коп. основного боргу, 105 (сто пять) грн. 80 коп. 3 % річних, 96 (девяносто шість) грн. 57 коп. інфляційних, 1599 (одна тисяча пятсот девяносто девять) грн. 39 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.03.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін