РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/23728/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю «Тімотеос-Груп»

про стягнення 46 528,57 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Кирпичова Т.Б., довіреність № 48 від 19.12.17

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Тімотеос-Груп» (далі - відповідач) про стягнення 46 528,57 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов'язку сплатити орендну плату за користування нежитловими приміщеннями будівлі АОПП Бориспіль, загальною площею 82,00 кв.м., розташованими за адресою: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Гора, вул. Аеропортівська, 3, що були передані йому в оренду позивачем на підставі договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності № 1844 від 14.06.2016.

У зв'язку з цим, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 46 528,57 грн., з яких: 42 389,98 грн. - основний борг, 1 828,59 грн. - пеня, 2 310,00 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.01.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

15.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача про усунення недоліків позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018 призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження на 20.02.2018.

Ухвалою суду від 20.02.2018 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в жодне судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, правом надати відзив на позовну заяву не скористався.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст.165, ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

14.06.2016 регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «Тімотеос-Груп» (орендар) уклали договір оренди № 1844 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого в строкове платне користування передаються нежитлові приміщення будівлі АОПП Бориспіль, загальною площею 84 кв.м., вартістю 722310 грн., що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Аеропортівська, 3, та перебувають на балансі Дирекції оброблення та перевезення пошти УДППЗ «Укрпошта», правонаступником якого є Дирекція оброблення та перевезення пошти публічного акціонерного товариства «Укрпошта», (балансоутримувач).

Майно передається в оренду з метою розміщення офісу (п. 1.2 Договору).

Судом встановлено, що орендодавець за актом приймання-передачі орендованого майна від 14.07.2016 передав, а орендар прийняв в оренду вказані приміщення.

Пунктами 3.5 та 3.6 Договору встановлено обов'язок орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні 70% - до державного бюджету, 30% - балансоутримувачу.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2016 - 11 000 грн.

Згідно з пунктами 3.3., 3.4. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщуються на веб-сайті ФДМ України. У разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Пунктом 10.1. Договору визначено, що Договір укладено строком на 1 рік та діє до 13.06.2017 включно.

16.06.2017 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області надіслало на адресу орендаря лист про припинення строку дії Договору та необхідність повернення орендарем орендованого майна за актом приймання-передачі балансоутримувачу.

За змістом ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

При цьому, ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Зобов'язання зі сплати орендної плати за користування майном припиняється з моменту підписання акта приймання-передачі приміщень.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2017 у справі № 910/1635/17 встановлено, що відповідач, в порушення зазначених норм права та умов договору оренди, свої обов'язки щодо сплати орендних платежів до державного бюджету виконував неналежним чином, внаслідок чого у нього за період з 01.11.2016 до 18.07.2017 виник борг перед позивачем у розмірі 71 320,53 грн.

Так, вказаним судовим рішенням стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Тімотеос-груп» на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області 71320,53 грн. боргу, 3240,09 грн. пені, 7132,05 грн. штрафу, а також зобов'язано товариство з обмеженою відповідальністю «Тімотеос-груп» повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Київській області нежитлові приміщення будівлі АОПП «Бориспіль», загальною площею 84 кв.м., що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Аеропортівська, 3.

Проте, відповідач свої обов'язки щодо сплати орендних платежів до державного бюджету та повернення орендованого майна станом на 15.12.2017 не виконав належним чином, внаслідок чого у нього за період з 15.08.2017 до 15.12.2017 виник борг перед позивачем у розмірі 42 389,98 грн.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 42 389,98 грн. борг не сплатив.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання перед відповідачем виконав належним чином. Проте, відповідач, в порушення умов укладеного сторонами договору, після закінчення строку його дії об'єкт оренди позивачу не повернув, орендну плату за період з 15.08.2017 по 15.12.2017 не оплатив, доказів протилежного суду не надав.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Всупереч вищеназваному договірному зобов'язанню відповідач не виконав своїх обов'язків в частинні внесення орендної плати за період з 15.08.2017 по 15.12.2017, внаслідок чого виникла заборгованість, яка не оспорена відповідачем, та становить 42 389,98 грн.

Відповідач документів, які б підтверджували оплату ним заборгованості перед позивачем з оплати орендної плати, або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати орендної плати у розмірі 42 389,98 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Крім того позивачем заявлено до стягнення 1 828,59 грн. пені та 2 310,00 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (пункт 3.7 договору);

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше, ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості (п. 3.8 договору).

У частині першій статті 546 Цивільного кодексу України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (стаття 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини другої статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, визнав його обґрунтованим, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в сумі 1 828,59 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, які не можна ототожнювати.

Оскільки сторони самостійно передбачили додатково крім сплати пені ще й штраф, та враховуючи те, що положення договору не суперечить нормам законодавства, так як його зміст встановлює механізм одноразового обчислення розміру штрафу на суму неоплаченої у встановлений термін вартості оренди, і є правовим наслідком прострочення оплати оренди з вини відповідача, що не має нічого спільного з постійним нарахуванням пені за весь період неналежного виконання грошового зобов'язання, суд зазначає, що вимога позивача про стягнення штрафу є обґрунтованою.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 27.04.2012 р. № 06/5026/1052/2011.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу в сумі 2 310,00 грн., суд встановив, що він виконаний арифметично вірно, з дотриманням вимог чинного законодавства. Відтак, вказана позовна вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Тімотеос-груп" (вул. Велика Васильківська, 13/1, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код 40409650) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, ідентифікаційний код 19028107) 42 389,98 грн. (сорок дві тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 98 коп.) заборгованості з орендної плати, 1 828,59 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять вісім грн. 59 коп.) пені, 2 310,00 грн. (дві тисячі триста десять грн. 00 коп.) штрафу, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова