КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Справа№ 925/1392/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача Молдавська О.В.

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (вх. №09.1-04.3/474/18)

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 (повний текст складено 08.12.2017)

по справі №925/1392/17 (суддя Єфіменко В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до 1. Придніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

2 Публічного акціонерного товариства "АЗОТ"

про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" про зняття арешту з грошових коштів, що містяться на депозитному рахунку №0826 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, накладений постановою про арешт коштів боржника №54093479 від 07.07.2017, винесеною головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - ДВС), які належать ПАТ "АЗОТ" і знаходяться в заставі ПАТ "Укрсоцбанк.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ "АЗОТ" неналежно виконує свої зобов'язання за Кредитним договором № 06.1-ВКЛ-99 від 21.12.2011, що підтверджується довідкою № 10.1-87/20265 від 25.10.2017. При цьому, грошові кошти, з яких позивач просить зняти арешт, є предметом застави за Договором застави №06.1-ЗМП-107 від 22.12.2011. Таким чином, в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, позивач має право списати відповідну суму з рахунку №0826.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 по справі №925/1392/17 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що він є власником коштів, розміщених на рахунку № 0826. Крім того, суд зазначив, що позивач у незаконний спосіб намагається вплинути на процес виконання судового рішення у справі № 925/96/17.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. №09.1-04.3/474/18), в якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що не мав доводити, що є власником коштів розміщених на рахунку №0826, оскільки позивач є заставодержателем майнових прав на зазначені кошти, на підставі договору застави. При цьому, банк має пріоритетне право на звернення стягнення на грошові кошти, що є предметом застави. Крім того, ПАТ «Азот» визнав позов та підтвердив, існування заборгованості перед позивачем.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 по справі №925/1392/17 та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

22 лютого 2018 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 2 підтримав вимоги апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 розгляд справи призначено 06.03.2018.

В судове засідання 06.03.2018 з'явився представник позивача.

Представники відповідача 1 та 2 в судове засідання не з'явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

21 грудня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Публічним акціонерним товариством "АЗОТ" укладено Кредитний договір №06.1-ВКЛ-99 (далі -Договір).

Відповідно до умов Договору, банк надає Позичальнику відновлювальну револьверну кредитну лінію з загальною сумою кредиту 65 000 000,00 доларів США, з можливістю отримувати в доларах США, евро та гривні, в свою чергу, Позичальник зобов'язаний погасити кожну частку на дату повернення частки, визначену у відповідній заявці на отримання частки або відповідно до п. 3.5. Договору (п.4.1. Договору).

Пунктом 1.6. Додаткового договору №13 про внесення змін до Кредитного договору №06.1-ВКЛ-99 від 23.12.2015 встановлений кінцевий строк погашення кредиту - не пізніше 31.10.2020.

В забезпечення виконання зобов'язання за Договором, між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПАТ "АЗОТ" 22.12.2011 укладено Договір застави №06.1-ЗМП-107 майнових прав (далі - Договір застави).

Відповідно до п. 1.3. Договору застави, застава поширюється на нижчезазначені права, доходи та майно Заставодавця: майнові права, які повинні вміщувати будь-які і всі права і претензії, в тому числі грошової природи, в тому числі право вимоги повернення, включаючи дострокове повернення грошових коштів, розміщених відповідно до Угоди та сплати відсотків (комісій) за їх користування, які Заставодавець має і буде мати під час дії цього Договору Застави проти Банку у відповідності з нижче вказаним договором між Заставодавцем і Банком: Договір банківського вкладу №0826 від 22.12.2011 (копія договору додасться), і будь-які всі додатки, доповнення, угоди та інші документи, які стосуються, укладені і видані у зв'язку з ним, що існують на дату підписання Договору 'Застави і які можуть бути підписані у будь-який час пізніше під час дії цього Договору Застави; всі теперішні та майбутні права на всі теперішні та майбутні грошові кошти, включаючи, проценти, що знаходяться або будуть знаходитися на депозитному (вкладному) рахунку Заставодавця у доларах США №0826 (далі - рахунок) та грошові кошти у гривні, що знаходяться та/або будуть надходити на рахунок; усі існуючі та майбутні права та доходи.

Пунктом 1.1. Договору №0826 банківського вкладу (депозитний вклад зі сплатою процентів по закінченню строку дії договору без права поповнення від 22.12.2011 (далі - Договір банківського вкладу) встановлено, що Банк відкриває Клієнту депозитний рахунок №0826 в доларах США, на який перераховуються грошові кошти в сумі 510 000, 00 доларів США. Депозитний вклад залучається на строк з 22.12.2011 до 15.12.2020 (не включно) (п. 1 додаткової угоди №5 від 24.12.2015 до Договору банківського вкладу).

Відповідно до п.1 Договору про внесення змін №2 від 23.12.2015 до Договору Застави, максимальний розмір вимоги Банку за забезпеченим зобов'язанням - 54 800 000, 00 доларів США (копія додається).

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2017 постановою про арешт коштів боржника №54093479, винесеною головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, на виконання рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/96/17, накладено арешт на рахунок №0826, відкритий ПАТ "Азот" в ПАТ "Укрсоцбанк"

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач не є власником майна, на яке накладено арешт, а також зазначив, що позивач у незаконний спосіб намагається вплинути на процес виконання судового рішення по справі № 925/96/17. Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно зі ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Пунктом 4.1. Договору Застави встановлено, що при настанні одного або декількох випадків невиконання за цим Договором Застави, Банк з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством, має право здійснювати будь-які дії, які Банк розумно буде вважати необхідними для захисту інтересів Банку, зокрема, звернути стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст.3 Договору Застави, випадком невиконання за цим Договором вважається, зокрема, настання будь-якого випадку невиконання відповідно до умов Кредитного договору.

Так, неналежне виконання відповідачем 2 своїх зобов'язань за кредитним Договором підтверджується довідкою № 10.1-87/20265 від 25.10.2017. При цьому, відповідач 2 не заперечує існування заборгованості.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №34391080 від 23.12.2011 та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53825050 від 26.10.2017 ПАТ "Укрсоцбанк" зареєстроване приватне обтяження №12003138 від 23.12.2011 на грошові кошти, що розміщені на рахунку №0826.

Відповідно до ч. 6 ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом.

Так, статтями 386, 396 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; водночас особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.51 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо:

1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів;

2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю;

3) наявна письмова згода заставодержателя.

У разі якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернено стягнення на заставлене майно, виконавче провадження підлягає закінченню на підставі пункту 15 частини першої статті 39 цього Закону.

Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі.

Реалізація заставленого майна здійснюється в порядку, встановленому цим Законом.

За рахунок коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, здійснюються відрахування, передбачені пунктами 1 і 2 частини першої статті 45 цього Закону, після чого кошти перераховуються заставодержателю та стягується виконавчий збір. Якщо заставодержатель не є стягувачем у виконавчому провадженні, йому виплачуються кошти після належного підтвердження права на заставлене майно. У разі задоволення в повному обсязі вимог заставодержателя залишок коштів використовується для задоволення вимог інших стягувачів у порядку, встановленому цим Законом.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону відчуження арештованого майна, ним порушується право заставодержателя, в зв`язку з невиконанням боржником зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Якщо, відповідно до закону, обтяжувач вправі притримати рухоме майно, що належить боржнику, для забезпечення своєї вимоги, пріоритет такого права притримання встановлюється з моменту його реєстрації. Якщо право притримання не було зареєстроване, воно не має пріоритету над зареєстрованими обтяженнями, але має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями.

Відповідно до ч.5 ст. 18 Закону України «Про заставу» якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що постанова Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 07.07.2017 про арешт спірного майна винесена після реєстрації застави за Договором застави від 22.12.2011 позивач має вищий пріоритет щодо задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими особами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 29.03.2016 по справі №910/22690/15.

Як зазначено в підпункті 9.10 пункту 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом.

Частиною 1 статті 277 ГПК України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції мали місце неправильне застосування норм матеріального права, а саме незастосування до правовідносин ч.5 ст. 18 Закону України «Про заставу», ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 по справі №925/1392/17- скасуванню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

2.Скасувати рішення господарського суду Черкаської області від 07.12.2017 по справі №925/1392/17. Прийняти нове рішення.

3.Позовні вимоги задовольнити. Зняти арешт з грошових коштів, що містяться на депозитному рахунку №0826 в Публічному акціонерному товаристві "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29 ідентифікаційний код 00039019), МФО 300023, накладений постановою про арешт коштів боржника №54093479 від 07.07.2017, винесеною головним державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, які належить Публічному акціонерному товариству "АЗОТ" та знаходиться в заставі Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк".

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" (18014, Черкаська обл., місто Черкаси, вул. Першотравнева, будинок 72, ідентифікаційний код 00203826) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29 ідентифікаційний код 00039019) 800,00 (вісімсот) грн - судового збору за подання позовної заяви та 1200,00 (одна тисяча двісті) грн - за подання апеляційної скарги.

5.Стягнути з Придніпровського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (18028, Черкаська обл., місто Черкаси, ПРОСПЕКТ ХІМІКІВ, будинок 50, ідентифікаційний код 34998092) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29 ідентифікаційний код 00039019) 800,00 (вісімсот) грн - судового збору за подання позовної заяви та 1200,00 (одна тисяча двісті) грн - за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Черкаської області видати відповідні накази.

Матеріали справи повернути до господарського суду Черкаської області.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.03.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай