ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2018 р. Справа № 10/243/б

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді Желік М.Б.

суддів Костів Т.С.

Марко Р.І.

за участю секретаря судового засідання Стефанишина О.О.

розглянувши апеляційну скаргу засновника Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2, м. Кіцмань Чернівецької області

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 року (суддя Ковальчук Т.І., м.Чернівці)

у справі № 10/243/Б

за заявою Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м.Чернівці, ідентифікаційний код 21418784

до приватного підприємства «Суперквін», м.Кіцмань Чернівецької області

про банкрутство,

за участю представників:

від апелянта: ОСОБА_4

від кредиторів: не з'явились

від ліквідатора: не з'явився

Учаснику процесу, присутньому у судовому засіданні, роз'яснено його права та обов'язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46 Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило. Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні року проголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду Чернівецької області перебуває справа № 10/243/б про банкрутство Приватного підприємства «Суперквін» (59300, Чернівецька область, м.Кіцмань, вул.Незалежності, 38; ).

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 р. у справі № 10/243/б (суддя Ковальчук Т.І.) у задоволенні клопотання М.В. Панчук про припинення провадження у справі відмовлено.

02.01.2018 року до Львівського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга засновника Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 б/н від 26.12.2017 р. на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 року у справі № 10/243/б за заявою Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», м.Чернівці до приватного підприємства «Суперквін» про визнання банкрутом, якою у задоволенні клопотання М.В. Панчук про припинення провадження у справі відмовлено.

Апелянт стверджує, що оскаржує ухвалу господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 р. у справі № 10/243/б через неповне з'ясування судом фактичних обставин справи, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Тому просить скасувати ухвалу від 14.12.2017 року та винести постанову, якою закрити провадження у справі № 10/243/б, надавши можливість здійснити дії щодо стягнення боргу з дебітора ДП «Вашківський спиртовий завод».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, зокрема, що ліквідатор банкрута Попович Д.М. ухилявся від вчинення дій, зазначених у листах засновника Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 в липні 2017 р. щодо пред'явлення дебітору ДП «Вашківський спиртовий завод» вимоги та позову про стягнення нарахованих річних та втрат від інфляції за невиконання грошового зобов'язання з 2011 р. до 2017 р.; щодо витребування виконавчого документа на суму 94 463,49 грн. та відкриття виконавчого провадження на виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 24.02.2009 р. у справі № 1/36/б, якою визнано вимоги ПП «Суперквін» до ДП «Вашківський спиртовий завод» на суму 94 463,49 грн. або пред'явлення вимог щодо відшкодування шкоди в зазначеній сумі попередніми ліквідаторами, які не вчиняли навмисно зазначених дій; щодо оскарження ухвали господарського суду Чернівецької області від 23.02.2016 р. у справі № 10/243/б в частині незаконного затвердження оплати послуг ліквідатора Мацьоцького О.І.; щодо проведення зборів кредиторів ПП «Суперквін» і переобрання комітету кредиторів у відповідності до чинного законодавства та внесення у реєстр вимог кредиторів ПП «Суперквін» запису про те, що вимоги ініціюючого кредитора ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 525 918,85 грн. забезпечені заставою.

Скаржник зазначає в апеляційній скарзі, що ініціюючий кредитор - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» продав свої вимоги ПАТ «Вектор Банк» за договором факторингу від 16.12.2016 р., упродовж останнього року ініціюючий кредитор і новий кредитор не повідомляли про це документально ні боржника, ні суд.

В апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що про забезпечення вимог банку заставою прямо зазначено в кредитному договорі від 11.04.2003 р. № 010/06-121, в акті державного виконавця від 22.03.2005 р. До заяви про порушення провадження у справі долучено докази неможливості стягнення боргу з ПП «Суперквін» більш ніж річної давнини, постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.09.2005 р., акт державного виконавця від 22.03.2005 р. Акт державного виконавця від 22.03.2005 р про відсутність в момент перевірки заставного майна на складі зберігача ДП «Вашківський спиртовий завод» не може свідчити про відсутність зерна, зокрема в грудні 2006 р. - на момент порушення провадження у справі про банкрутство ПП «Суперквін» та в травні 2007 р. - на момент визнання боржника банкрутом. Відповідно до ст. 184 Цивільного кодексу України річ, що має лише родові ознаки є замінною. Зерно є річчю, яка вимірюється родовими ознаками. Дане зерно призначалось для переробки, відтак згідно з припис осу ст. 43 Закону України «Про заставу» у разі відчуження заставлених товарів заставодавець - ПП «Суперквін» зобов'язаний замінити їх іншими товарами, а за умовами зберігання та згідно з ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач - ДП «Вашківський спиртовий завод» зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Попередній ліквідатор банкрута Шевчук Т.І. намагався продати вимоги ПП «Суперквін» до ДП «Вашківський спиртовий завод» на аукціонах, проте аукціони не відбулись у зв'язку з відсутністю заявок покупців.

Апелянт зазначає, що ініціюючий кредитор навмисно не послався і не подав до суду договір застави майнових прав від 11.04.2003 р. за № 010/06/121, укладений між ПП «Суперквін» з ІП «Юран».

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, засновник Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 посилається на те, що ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» мав право і можливість задовольнити в повному обсязі свої вимоги.

В апеляційні скарзі зазначено, що в балансі ПП «Суперквін» станом на 01.01.2007 р. підписаним керівником Панчук В.М. відображені суми заборгованості по фактичній ціні на момент передачі товарів, робіт, послуг дебіторам до 01.01.2007 р. без врахування інфляції та штрафних санкцій на зазначену дату складання балансу.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 року апеляційну скаргу залишено без руху з наданням апелянту строку для усунення допущених недоліків, зокрема необхідності доплати судового збору у сумі 1 472,50 грн. з наданням суду доказів зарахування судового збору у розмірі 127,50 грн. до державного бюджету та надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної ухвали.

25.01.2018 року апелянтом на адресу Львівського апеляційного господарського суду надіслано докази доплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1 472,50 грн. та виписка про їх зарахування до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2018 р. поновлено засновнику Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 року у справі № 10/243/б, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою засновника Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 б/н від 26.12.2017 року на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 року у справі № 10/243/б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2018 р. призначено справу № 10/243/б до розгляду в судовому засіданні на 07.03.2018 року.

Представник апелянта в судове засідання з'явився, вимоги підтримав з підстав, наведених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 19.12.2006 р. за заявою ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції порушено справу про банкрутство ПП «Суперквін».

Постановою від 18.05.2007 р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Стрельнікова В.В.

Оголошення про визнання боржника банкрутом опубліковано в газеті «Голос України» № 147 за 06.08.2008 р.

09.11.2017 р. засновник ПП «Суперквін» ОСОБА_2 звернулась до господарського суду Чернівецької області з клопотанням про припинення провадження у справі № 10/243/б за заявою Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до приватного підприємства «Суперквін».

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 р. у справі № 10/243/б (суддя Ковальчук Т.І.) у задоволенні клопотання М.В. Панчук про припинення провадження у справі відмовлено.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до боржника виникли на підставі рішення господарського суду Чернівецької області від 12.10.2004 р. у справі № 10/164 про стягнення заборгованості з ПП «Суперквін» на користь АППБ «Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») за кредитним договором № 010/06-121 від 11.04.2003 р., у тому числі 499 480 грн. коштів кредиту, 20 845,46 грн. відсотків за користування кредитом, 16 318,61 грн. пені та 1 818 грн. судових витрат.

25.10.2004 р. на виконання вказаного рішення суду господарським судом Чернівецької області видано наказ у справі № 10/164.

Оскільки за результатами вжитих державним виконавцем заходів в межах виконавчого провадження встановлено відсутність у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення, постановою державного виконавця від 20.09.2005 р. наказ господарського суду Чернівецької області від 25.10.2004 р. у справі № 10/164 повернуто стягувачеві без виконання.

Рішення господарського суду Чернівецької області від 12.10.2004 р. у справі № 10/164 про стягнення заборгованості з ПП «Суперквін» на користь АППБ «Аваль» в особі Чернівецької обласної дирекції (правонаступником якого є ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») не виконане у зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення.

Крім того, боржником у відзиві від 10.01.2007 р. на заяву про порушення справи про банкрутство зазначено, що у приватного підприємства «Суперквін» відсутні кошти та майно, на яке може бути звернено стягнення з метою виконання рішення суду господарського суду Чернівецької області від 12.10.2004 р. у справі № 10/164. Боржником зазначено, що він не має можливості погасити суму боргу відповідно до рішення суду господарського суду Чернівецької області від 12.10.2004 р. у справі № 10/164.

22.03.2005 р. державним виконавцем складено акт, у якому вказано, що за клопотанням стягувача АППБ «Аваль» при примусовому виконанні наказу № 10/164, виданого господарським судом Чернівецької області 25.10.2005 р., проведено виконавчі дії щодо звернення стягнення на заставлене майно боржника - ПП «Суперквін», згідно з договором застави від 11.04.2003 р. № 010/06-121/279. Перевіркою встановлено, що заставне майно, а саме зерно в кількості 1 000 тонн на ДП «Вашківський спиртзавод», куди воно було передано на зберігання, станом на 22.03.2005 року відсутнє. Баланс ПП «Суперквін» станом на 01.01.2007 р., підписаний особисто керівником Панчук В.М., не містить інформації про наявність у підприємства будь-якого іншого майна, окрім 497,20 тис. грн. дебіторської заборгованості за товари, роботи, послуги та 0,1 тис. грн. грошових коштів. ОСОБА_2 також підписала двосторонній акт звірки з Чернівецькою ОД «Райффайзен Банк Аваль» від 30.01.2007 р., відповідно до якого заборгованість ПП «Суперквін» перед банком станом на 30.01.2007 р. становить 507 579,24 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, чинній станом на дату порушення провадження у справі № 10/243/Б - 19.12.2006 р., справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Абзацом шостим ч. 2 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, суд відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, якщо вимоги кредиторів повністю забезпечені заставою.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 8 ст. 7 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, до заяви кредитора про порушення справи про банкрутство повинні додаватися докази того, що вартість предмета застави є недостатньою для повного задоволення вимоги, забезпеченої заставою у разі, якщо єдина підтверджена вимога кредитора, який подає заяву, забезпечена активами боржника.

Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, у підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, до дати проведення підготовчого засідання боржник зобов'язаний подати в господарський суд та заявнику відзив на заяву про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 19.12.2006 р. порушено провадження у справі про банкрутство ПП «Суперквін».

У підготовчому засіданні 11.01.2007 р. визнано безспірні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 495 100,00 грн. неповернутого кредиту та 2 021 грн. судових витрат, які підлягають включенню у четверту чергу реєстру вимог кредиторів боржника та 16 318,61 грн. пені, яка підлягає включенню у шосту чергу реєстру вимог кредиторів приватного підприємства «Суперквін».

Як стверджує скаржник у апеляційній скарзі, вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 010/06-121 від 11.04.2003 р. забезпечені відповідно до договору застави № 101/06-121/279 від 11.04.2003 р., предметом якого є 1 000 тонн зерна оціночною вартістю 700 000,00 грн. та договору застави майнових прав № 010/06/121 від 11.04.2003 р., об'єктом застави є майнові права за договором купівлі-продажу № 12 від 14.04.2003 р., укладеним між Інноваційним підприємством «Юран» та Приватним підприємством «Суперквін», вартість застави визначена сторонами в розмірі 700 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відсутність заставного майна 1 000 тонн зерна в натурі встановлено в акті державного виконавця від 22.03.2005 р., про існування договору застави майнових прав за договором купівлі-продажу № 12 від 14.04.2003 р. суд під час проведення підготовчого засідання ані ініціюючий кредитор, ані боржник не повідомили, баланс ПП «Суперквін» станом на 01.01.2007 р. (до дати проведення підготовчого засідання 11.01.2007 р.) відомостей про такі активи боржника не містить.

Враховуючи наведене, станом на дату порушення провадження у справі про банкрутство ПП «Суперквін» - 19.12.2006 р., та проведення підготовчого засідання - 11.01.2007 р., ні ініціюючим кредитором, ні боржником не було подано будь-яких доказів про те, що вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» повністю забезпечені заставним майном ПП «Суперквін», відтак, у суду не було підстав для відмови у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство згідно з абз. 6 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями, або для припинення провадження у справі за результатами підготовчого засідання.

Відповідно до абзацу восьмого частини 11 статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону 784-XIV від 30.06.1999 р. з наступними змінами та доповненнями суд у підготовчому засіданні виносить ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство за наявності підстав, передбачених статтею 40 цього Закону.

У пункті 36 постанови пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство" роз'яснено, що Законом не врегульовано подальшого перебігу провадження у справі у випадках, коли у встановленому законодавством порядку виявлено безпідставність вимог кредитора (кредиторів), за заявою якого (яких) було порушено справу про банкрутство боржника, або коли порушено провадження у справі про банкрутство підприємств, стосовно яких діє законодавча заборона порушувати справи про банкрутство. У таких випадках судам слід припиняти провадження у справі на підставі пункту 7 частини першої статті 40 Закону (за відсутності інших підстав для такого припинення) та пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору).

11.01.2007 р. станом на дату проведення підготовчого засідання підстав для винесення ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство ПП «Суперквін» відповідно до п. 7 частини першої статті 40 Закону (боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами), ані по п.11 ст. 80 ГПК України (за відсутністю предмету спору) не встановлено, оскільки сторони не подали доказів, що безспірні вимоги ініціюючого кредитора повністю забезпечені заставою боржника.

Активи боржника у вигляді заставного майна 1 000 тонн зерна, яке зберігалось на складі зберігача ДП «Вашківський спиртовий завод» та майнові права за договором купівлі-продажу № 12 від 14.04.2003 р., укладеним між ІП «Юран» та ПП «Суперквін» не були виявлені в натурі ні розпорядником майна у процесі процедури розпорядження майном боржника, ні ліквідаторами банкрута ПП «Суперквін» під час формування ліквідаційної маси.

За таких обставин, суду не надано належних та допустимих доказів того, що вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ПП «Суперквін» на даний час є повністю забезпеченими заставою майна боржника. Таким чином, підстави для припинення провадження у справі № 10/243/Б Приватного підприємства «Суперквін» відсутні.

Відповідно до положень частин 1 та 3 статей 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 року у справі № 10/243/б прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Сплачений скаржником судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 240, 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу засновника Приватного підприємства «Суперквін» ОСОБА_2 б/н від 26.12.2017 р. залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 14.12.2017 р. у справі № 10/243/б залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у строк, встановлений ст.288 ГПК України.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 13.03.2018 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Марко Р.І.