ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 березня 2018 р. Справа № 918/76/18

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання В`юненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради

про стягнення заборгованості в сумі 4 739 грн. 69 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача : ОСОБА_2 (дов. № 007.2Др-82-1217 від 26.12.2017 р.);

Від відповідача : ОСОБА_3 (дов. № 01-10/1 від 02.01.2018 р.).

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 підприємства "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради про стягнення заборгованості в сумі 171 429 грн. 37 коп.

Ухвалою господарського суду від 14 лютого 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/76/18, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26 лютого 2018 року.

26 лютого 2018 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшла заява, в якій останній просив суд закрити провадження у справі в частині стягнення основної суми заборгованості у зв'язку із погашенням відповідачем основної суми заборгованості.

Вищезазначена зава прийнята судом до розгляду.

26 лютого 2018 року відкладено підготовче засідання на 12 березня 2018 року.

28 лютого 2018 року через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначає про оплату основної суми боргу та просить суд зменшити нараховану пеню та три процента річних.

02 березня 2018 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на свою користь 4 309 грн. 72 коп. пені та 429 грн. 97 коп. три процента річних.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на те, що заява позивача про зменшення позовних вимог відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 46, 170 Господарського процесуального кодексу України, а також зважаючи на те, що вказана заява подана до суду до закінчення підготовчого засідання, суд вважає за необхідне задоволити заяву ПАТ по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз", у зв'язку з чим має місце нова ціна позову - 4 739 грн. 69 коп., з яких: 4 309 грн. 72 коп. пеня та 429 грн. 97 коп. три процента річних.

12 березня 2018 року через канцелярію суду позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній просить суд позов задоволити з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

12 березня 2018 року у судовому засіданні представники позивача та відповідача подали заяви в яких просили суд перейти до розгляду справи по суті.

12 березня 2018 року у судовому засіданні суд за заявами сторін перейшов до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 12 березня 2018 року уповноважений представник позивача наполягав на задоволенні позову з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, в свою чергу уповноважений представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просив суд закрити провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

01 січня 2016 року ОСОБА_1 підприємством "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради була підписано заява - приєднання № 09420UF7D3ЕТ016 (а.с. 21), згідно якої відповідач приєднався до умов типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим, а.с. 9 - 19), за яким Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" на підставі типового договору надає послуги з розподілу природного газу для КП "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради.

Відповідно до пункту 1.3. договору, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

За цим договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (а.с. 2.1 договору).

Розділом 6 договору зокрема пунктами 6.1., 6.2., 6.З., 6.4. передбачено, що:

6.1. Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог кодексу газорозподільних систем.

6.2. Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора щодо його встановлення.

6.3. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

6.4. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Умови цього договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (надалі - Кодекс газорозподільних систем).

Як свідчать матеріали справи, в грудні 2017 року відповідачу надано послугу з розподілу природного газу на суму 216 562 грн. 62 коп., що підтверджується актом наданих послуг з розподілу природного газу підписаним позивачем та відповідачем (а.с. 20).

Також, про належне виконання позивачем зобов'язань за договором свідчить відсутність в матеріалах справи будь-яких претензій та заперечень збоку відповідача.

Однак, відповідачем зобовязання по оплаті в повному обсязі не виконані, оплата за надані послуги з розподілу природного газу проведена частково на суму 50 000 грн. 00 коп., що стверджується платіжним дорученням від 24 січня 2018 року № 40 (а.с. 32).

Отже, внаслідок неналежного виконання зобовязань щодо оплати, за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на момент порушення провадження у справі становила 166 562 грн. 62 коп.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 40 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобовязується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобовязується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

Відтак. заборгованість в сумі 166 562 грн. 62 коп. підтверджена належними та допустимими доказами і є правомірною.

Разом з тим, після порушення провадження по справі, позивачем була подана заява від 26 лютого 2018 року про закриття провадження у справі у зв'язку з оплатою відповідачем основної суми боргу.

На підтвердження зазначеного матеріали справи містять платіжні доручення від 30 січня 2018 року № 59 на суму 16 562 грн. 62 коп. (а.с. 38), від 08 лютого 2018 року № 87 на суму 40 319 грн. 55 коп. (а.с. 39), від 14 лютого 2018 року № 106 на суму 110 000 грн. 00 коп. (а.с. 40).

Отже, на момент винесення судом рішення, відповідач оплатив основну суму боргу в повному обсязі, що стверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Приймаючи рішення, судом враховані роз'яснення постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в якій зазначено, що закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв'язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Враховуючи ту обставину, що в даній справі відсутній предмет спору, щодо основної суми боргу, відтак суд закриває провадження у справі №918/76/18 в розмірі 166 562 грн. 62 коп., щодо стягнення з КП "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз".

Крім того, через неналежне виконання умов договору відповідачем та допущення прострочення виконання грошового зобов'язання, позивач нарахував для відповідача пеню в розмірі 4 309 грн. 72 коп. та три відсотка річних в розмірі 429 грн. 97 коп. за період з 10 січня 2018 року по 06 лютого 2018 року (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Відповідно до п. 8.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати за договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частина 1 статті 546 ЦК України передбачає, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Субєктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок пені та трьох відсотків річних, встановив, що останні є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та не суперечать положенням договору.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє позовні вимоги щодо стягнення з КП "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" пені в розмірі 4 309 грн. 72 коп. та три відсотка річних в розмірі 429 грн. 97 коп.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи ту обставину, що позов в частині основної суми боргу закрито провадження по справі і позивачем було зменшено розмір позовних вимог, суд пропорційно задоволеним позовним вимога покладає на відповідача судовий збір в сумі - 71 грн. 10 коп.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради (35350, Рівненська область, Рівненський район, смт. Квасилів, вул. Молодіжна, 14 , ідентифікаційний код: 30547471) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (33027, місто Рівне, вул. Івана Вишенського, 4, ідентифікаційний код: 03366701) 4 309 (чотири тисячі триста дев'ять) грн. 72 коп. пені, 429 (чотириста двадцять дев'ять) грн. 97 коп. три відсотка річних та 71 (сімдесят одну) грн. 10 коп. судового збору.

3. Закрити провадження у справі в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства "Рівнерайкомуненергія" Рівненської районної ради на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" 166 562 грн. 62 коп. основної суми боргу.

4. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14 березня 2018 р.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (33027, м. Рівне, вул. Івана Вишневського, 4);

3 - відповідачу рекомендованим (35350, смт. Квасилів, вул. Молодіжна, 14).