ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про призначення експертизи

13.03.2018 Справа № 905/3033/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кошевій А.А.

за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю

від відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство Дельта Банк в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, м. Київ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства КарбоКом, м. Донецьк про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.07.2006, що посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №5995 зі змінами та доповненнями, предметом іпотеки за яким є: цегляна будівля кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4кв.м, номер РПВН 17473862, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а, в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 в розмірі 1301786,97грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 26.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/3033/17. У відповідності до ухвали від 26.12.2017 справу №905/3033/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Позивач у підготовче засідання 13.03.2018 зявився, надав до матеріалів справи додаткові документи.

Відповідач у підготовче засідання 13.03.2018 не зявився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши у судових засіданнях матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи з огляду на наступне.

27.07.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (банк) та відповідачем, ОСОБА_1 підприємством КарбоКом, м. Донецьк (позичальник) був укладений кредитний договір №КС-06-89/2 (кредитний договір).

За своєю правовою природою договір №КС-06-89/2 від 27.07.2006 є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору банк зобовязується надати позичальнику, а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 41500 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 167423,24 гривні по курсу НБУ на день укладання цього договору.

Надання кредиту здійснюється у наступний термін: з 27 липня 2006 року по 27 липня 2017 року. Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 27 липня 2017р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.1. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на відповідний рахунок банку (підпункти 1.2.1 та 1.2.2 кредитного договору).

В пункті 1.3. встановлена плата за кредит (під терміном «плата за кредит» у даному договорі розуміються як проценти та і комісії банку): За використання кредитних коштів за цим договором встановлюється процента ставка в розмірі 8,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов цього договору (пп. 1.3.1 кредитного договору). За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних. Такий розмір ставки застосовується до всієї простроченої суми основного боргу позичальника за договором. Нарахування та облік таких процентів банк здійснює відповідно до умов цього договору та вимог чинного законодавства України, зокрема, нормативних актів НБУ (пп.1.3.2 кредитного договору). Сторони домовились, що за умовами цього договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених підпунктом «а» та /або «б» п. 9.2 договору (пп. 1.3.3 кредитного договору). Нарахування процентів за цим договором здійснюється щомісяця, в останній робочий день поточного місяця, методом «факт/360» відповідно до вимог нормативно-правових актів НБУ та чинного законодавства України. Період нарахування процентів згідно умов цього договору починається з дня фактичного надання кредитних коштів, якщо умовами пп. 1.3.2, 1.3.3, 9.2 договору не передбачено іншу дату початку нарахування процентів, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані банком позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність банку відповідно до умов договору якщо інша база нарахування процентів не передбачена умовами п. 1.3.2 та/або пп. 1.3.3, 9.2 договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем (пп. 1.3.4 кредитного договору). Позичальник зобовязується сплачувати проценти за договором у строк з 1 по 10 число кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти за користування кредитом. При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути зроблене не пізніше дати остаточного повного повернення кредиту. При цьому, якщо останній день строку сплати процентів або дата остаточного повного повернення кредиту припадає на вихідний, святковий або неробочій день, в такому випадку останнім днем строку сплати процентів вважається перший робочий день, що слідує за таким вихідним, святковим або неробочим днем (пп. 1.3.5 кредитного договору).

В забезпечення виконання умов кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2006, між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк (іпотекодержатель) та відповідачем, ОСОБА_1 підприємством КарбоКом, м. Донецьк (іпотекодавець) був укладений договір іпотеки від 27.07.2006, у відповідності до якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: цегляна будівля кафе Мрія літ А-1, загальною площею 279,4кв.м, номер РПВН 17473862, що розташована за адресою: Донецька область, місто Донецьк, вулиця Шахтна, будинок 2а.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, та зареєстровано в реєстрі за №2949 (далі - Договір купівлі - продажу прав вимоги за кредитами). За даним договором продавець зобовязувався продати (відступити) права вимоги за кредитами (а також права вимоги продавця по відношенню осіб, що надають забезпечення за відповідними договорами забезпечення) та передати їх покупцеві, а покупець погоджувався придбати права вимоги та прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

Відповідно до п. 2.3. договору права вимоги за кредитами переходять від продавця до покупця, та, з урахуванням інших зобовязань продавця та покупця, викладених у цьому договорі, зобовязання продавця передати права вимоги за кредитами покупцеві є виконаними з моменту підписання продавцем та продавцем акту приймання-передачі прав вимоги за кредитами у дату закриття.

Згідно переліку замінених прав вимоги за кредитами ПАТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, зокрема, за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 та договором іпотеки від 27.07.2006.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином, відповідно до зазначеного Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та згідно ст. ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України ПАТ «Дельта Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 та договором іпотеки від 27.07.2006.

Як зазначає позивач, у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором №КС-06-89/2 від 27.07.2006 за кредитом в розмірі 673554,79грн, за відсотками в розмірі 628144,43грн., пені в розмірі 87,75грн.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості за відсотками позивач нараховував відсотки за використання кредитних коштів за цим договором за строковою заборгованістю за кредитом в розмірі 8,99 % річних, а за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк в розмірі 17,98 % річних. Однак, у відповідності до п. 1.3.2. кредитного договору за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк процентна ставка встановлюється у розмірі 13,5% річних.

Позивач не обґрунтував належними доказами та умовами кредитного договору застосування процентної ставки в розмірі 17,98 % річних за користування позичальником кредитними коштами понад встановлений договором строк.

В підготовчому засіданні 13.03.2018 позивач не погодився надати розрахунок відсотків у відповідності до умов кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2006, проти призначення судової експертизи заперечив.

За приписами ст.39 Закону України "Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду, серед іншого, зазначається загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки.

Нормами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.

У відповідності до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для зясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява № 61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

В матеріалах справи містяться документи, які підтверджують наявність суттєвих розбіжностей в розрахунку заявленої суми боргу, що здійснена позивачем та умовами кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2006, при цьому, беззаперечною є складність розрахунків відповідно до умов кредитних договорів, що у своїй сукупності свідчить про те, що з метою належної перевірки здійсненого розрахунку заборгованості виникла дійсна потреба у призначенні відповідної судової економічної експертизи із залученням відповідних фахівців у даній сфері.

Таким чином, суд вважає за доцільне за власною ініціативою призначити судову економічну експертизу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5, згідно з яким експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування.

Згідно Додатку № 1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, регіональною зоною обслуговування Донецького науково-дослідницького інституту судових експертиз є Донецька і Луганська області, у звязку з чим проведення судової експертизи суд доручає судовим експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз: 84112, Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, 67.

Згідно з п.23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона. Оскільки саме позивач звернувся з відповідним позовом, суд вважає за доцільне покласти на позивача оплату вартості проведення експертизи з подальшим розподілом судових витрат під час винесення кінцевого процесуального документу у зазначеній справі відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 99, 100, 234, 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Призначити судову економічну експертизу по справі №905/3033/17.

На вирішення експерта поставити наступні питання:

1. Чи відповідає умовам кредитного договору № КС-06-89/2 від 27.07.2016 з урахуванням додаткових угод до нього та чи підтверджується документально наведений в додатках до позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» розрахунок заборгованості за кредитом, за відсотками та пені.

2. Якщо подані позивачем у судову справу розрахунки заборгованості по кредиту, відсотками та пені не відповідають умовам кредитного договору №КС-06-89/2 від 27.07.2016, первинним документам, та проведені з помилками, то навести правильний розрахунок з визначенням суми заборгованості кредитом, відсотками та пені.

Проведення експертизи доручити судовим експертам Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз: 84112, Донецька область, м. Словянськ, вул. Поштова, 67.

Зобовязати сторін при проведенні експертизи не перешкоджати експерту в проведенні судової експертизи; на першу вимогу експерта для проведення перевірки в повному обсязі надавати всі витребуванні документи, предмети, обєкти дослідження та вчиняти необхідні дії.

Витрати, повязані з проведенням судової експертизи покласти на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

Попередити експерта, якому буде доручено проведення судової експертизи, про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

Зобовязати експерта, який буде проводити експертизу, направити висновки за результатами проведення даної судової експертизи до господарського суду Донецької області протягом 5 днів з моменту закінчення проведення судової експертизи.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали підписаний 15.03.2018.

Суддя Г.Є. Курило