РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2018Справа № 910/274/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС"
до Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК"
треті особи,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Дочірнє підприємство "Край-Проперті"; 2) Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей"" 3) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт" на стороні відповідача 4) Державний реєстратор Комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Гумуржи Олександр Костянтинович
про визнання недійсними рішення та дій
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Шульга Ю.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:Разумов М.А. - представник за довіреністю;
від третьої особи-1:Колісник Б.О. - представник за довіреністю.
від третьої особи-2:не з'явився;
від третьої особи-3:Самборська Г.М. - представник за довіреністю;
від третьої особи-4:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання недійсним рішення та дій відповідача щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на майно позивача, передане в іпотеку згідно з Іпотечним договором від 19.12.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., реєстраційний номер 18699.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення ПАТ "Сбербанк" щодо прийняття у власність предметів іпотеки за Іпотечним договором та здійснені ним дії, направлені на реалізацію цього рішення є незаконними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 16.02.2018 року та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

З метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства та надання можливості учасникам справи подати докази на підтвердження своїх правових позицій, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче судове засідання на 05.03.2018 року, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора Комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Гумуржи Олександра Костянтиновича.

У підготовчому судовому засіданні 05.03.2018 року представники позивача, третьої особи-1, третьої особи-3 надали усні пояснення та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав усні пояснення по справі.

Третя особа-2 та третя особа-4 явку уповноважених представників у судове засідання 05.03.2018 року не забезпечили. Проте, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-4 надійшли пояснення по справі, відповідно до яких державний реєстратор вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною.

За результатами підготовчого судового засідання 05.03.2018 року, вирішено перейти до розгляду справи по суті у той самий день керуючись приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України.

Після переходу до розгляду спору по суті судом було заслухано вступне слово, здійснено з'ясування обставин справи та дослідження доказів, а також проведено судові дебати.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із наявних у матеріалах справи фактичних даних, 22.09.2011 року між ПАТ "СБЕРБАНК" та ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну Кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту та надано банком кредитні кошти. Також, 22.09.2011 року між ПАТ "СБЕРБАНК" та ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 120-В/11/55/КЛ, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну Кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту та надано банком кредитні кошти.

19.12.2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" укладено з Дочірнім підприємством "Край Проперті" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній банк Сбербанку Росії" (нова назва - Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК") іпотечний договір, реєстраційний номер 18699, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., далі - Іпотечний договір.

Відповідно до умов Іпотечного договору, ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" передало в іпотеку власне нерухоме майно в забезпечення виконання зобов'язань ДВ "Край Проперті" (позичальник) перед ПАТ "СБЕРБАНК" по двом договорам про відкриття кредитної лінії №№ 119-В/11/55/КЛ; 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 року.

Згідно з пунктами 2.1. та 2.2. Іпотечного договору, іпотекою забезпечуються зобов'язання боржника повернути іпотеко держателю кредити, надані в межах кредитної лінії, а також зобов'язання в строки та в порядку, встановлені кредитними договорами сплачувати проценти за користування кредитами, комісійну винагороду за відкриття та ведення позичкового рахунку, відшкодувати документально підтверджені збитки, завдані невиконанням та/або неналежним виконанням зобов'язань по кредитним договорам, сплатити штрафні санкції за невиконання умов договорів, сплачувати комісійну винагороду за управління коштами кредитної заборгованості.

Іпотечним договором передбачено, що предметом іпотеки є підвальні та нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Л. Українки, 14.

21.12.2017 року, як стверджує позивач, стало відомо, що ПАТ "СБЕРБАНК" у зв'язку з наявністю заборгованості позичальника по кредитним договорам, прийняло рішення про застосування позасудового способу врегулювання заборгованості та вчинило дії щодо прийняття на банк права власності на передане в іпотеку майно.

Підстава виникнення права власності, зазначена в Державному реєстрі - "Іпотечний договір та повідомлення-вимога, серія та номер: 5240/5/28-3, від 18.05.2017 року.

Спір у справі, відповідно до доводів позивача, виник у зв'язку з тим, що ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" вважає, що ПАТ "СБЕРБАНК" прийняло незаконне рішення та вчинило незаконні дії по набуттю права власності на предмет іпотеки з порушенням порядку, визначеного Законом України "про іпотеку" та Іпотечним договором.

Порядок позасудового звернення стягнення на Предмет іпотеки визначений п. 6.4 Іпотечного договору.

При цьому, відповідно до п. 6.4.1. Іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність, Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця в письмовій формі у вигляді листа-повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. До Іпотекодержателя переходить право власності на предмет іпотеки на 31 календарний день з дати, яка підтверджує вручення Іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність.

Однак, позивач звертає увагу суду на те, що лист-повідомлення про початок застосування банком позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність у зв'язку з невиконанням кредитних договорів, як це передбачено умовами Іпотечного договору, на адресу ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" не надходило.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною 3 ст. 33 Закону України "про іпотеку" регламентовано, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" врегульовано, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При укладанні Іпотечного договору, сторонами правочину було визначено порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки в п. 6.4.1. договору.

Вносячи до умов Іпотечного договору такий порядок дій Іпотекодержателя у випадку невиконання умов кредитних договорів, сторони за взаємною згодою передбачили додаткові дії банку в порівнянні з вимогами чинного законодавства України, зокрема ст. 35 Закону України "Про іпотеку", для уникнення порушення прав Іпотекодавця і такі дії є обов'язковими для Іпотекодержателя.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач по справі та третя особа-4 посилалися на наступні обставини:

- зважаючи на те, що позичальником не було виконано обов'язок щодо повернення кредитних коштів у строки, встановлені кредитними договорами, у ПАТ "СБЕРБАНК" виникло право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки;

- 19.05.2017 року ПАТ "СБЕРБАНК" направило повідомлення-вимогу від 18.05.2017 року № 5240/5/28-3 на адресу ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередив про те, що у випадку невиконання вказаної вимоги ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом прийняття майна у власність;

- вимогу було отримано позивачем 23.05.2017 року, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення;

- направлена вимога повністю відповідає вимогам ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.4.1. Іпотечного договору;

- 19.12.2017 року державним реєстратором Комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Гумуржи Олександра Костянтиновича було законно зареєстровано право власності на нерухоме майно за ПАТ "СБЕРБАНК" на підставі іпотечного застереження, що містилося в Іпотечному договорі, у позасудовому порядку;

Як свідчить інформація з реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за ПАТ "СБЕРБАНК" права власності на майно, належне позивачу, є: Іпотечний договір та повідомлення-вимога № 5240/5/28-3 від 18.05.2017 року.

Згідно вказаного повідомлення-вимоги, банк повідомив іпотекодавцю про наявність у позичальника заборгованості по кредитним договорам і запропонував ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" здійснити погашення повної суми заборгованості по кредитам, вказав складові цієї суми та додав до повідомлення-вимоги детальні розрахунки заборгованості по кредитним договорам, а також банківські реквізити для сплати заборгованості, повідомлення про те, що розмір заборгованості по сплаті таких платежів, як проценти та пеня щодня збільшуються, тому ця частина заборгованості повинна бути сплачена ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" і за період часу, який сплине з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості і по дату фактичного повернення повної суми заборгованості.

Також, у вказаному повідомленні-вимозі зазначено, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги,ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушене звернути стягнення на передане в іпотеку майно, з метою стягнення визначеної суми заборгованості/частини, суми заборгованості за кредитними договорами, шляхом прийняття у власність на підставі ст. 6.4.1 іпотечного договору, в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Таким чином, дослідивши зміст повідомлення-вимоги, можна дійти висновку, що її було направлено на повідомлення майновому поручителю позичальника про наявність заборгованості, вимогу майновому поручителю позичальника здійснити сплату банку заборгованості із зазначенням всіх складових заборгованості та їх детального розрахунку, а також банківських реквізитів для їх сплати, попередження про те, що у випадку несплати заборгованості банк буде змушений розпочати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

У той же час, процедура позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачена сторонами в застережені про задоволення вимог іпотекодержателя, які містяться в ст. 6 Іпотечного договору. вказана процедура передбачає попередження позичальника про початок процедури позасудового звернення стягнення на майно в особливий спосіб, що банком зроблено не було.

В повідомленні-вимозі від 18.05.2017 року ПАТ "СБЕРБАНК" повідомив ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС", який не є позичальником по кредитним договорам, про наявність у ДП "Край Проперті" заборгованості. В той же час, банк не надсилав ТОВ "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" листа-повідомлення про початок здійснення ним заходів для прийняття предмета іпотеки у власність, як це передбачено умовами укладеного сторонами застереження про задоволення вимог іпотекодержателя в п. 6.4.1. Іпотечного договору.

Отже, банк не мав правових підстав для прийняття рішення про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність та для здійснення подальших дій без направлення позивачу передбаченого умовами іпотечного договору листа-повідомлення та спливу тридцятиденного строку з моменту його отримання.

Крім того, рішення банку про застосування заходів позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним також з підстави неправильності розрахунку заборгованості, що не дає змоги встановити реальну суму заборгованості та, відповідно, достовірно встановити погашення зобов'язання за кредитним договором за рахунок нерухомого майна позивача за вартістю, визначеною на час набуття банком права власності не це нерухоме майно.

Згідно положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчить розрахунок заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 року, який додавався до повідомлення-вимоги від 18.05.2017 року, банк нарахував пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом починаючи з 23.09.2015 року, а пеню за прострочення сплати комісій за кредитом, починаючи з 01.12.2015 року, що є порушенням згаданої вище норми Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 219, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення та дії Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС", передане в іпотеку згідно з Іпотечним договором від 19.12.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., реєстраційний номер 18699.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" (08325, Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, 14-б; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2018 року

Суддя Ю.О.Підченко