Суд
УХВАЛА

03 березня 2018 року

м. Київ

справа № 922/6154/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

за касаційною скаргою Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області

на постанову Харківського апеляційного господарського суду у складі Гребенюк Н.В. - головуючий, Медуниця О.Є., Пелипенко Н.М. від 25 вересня 2017 року та ухвалу Господарського суду Харківської області у складі Чистякової І.О. від 29 серпня 2017 року

за скаргою фізичної особи-підприємця Фінько Лариси Михайлівни на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у справі № 922/6154/15

за позовом фізичної особи-підприємця Фінько Лариси Михайлівни

до фізичної особи-підприємця Невальонної Наталії Валеріївни

про стягнення 59 827, 08 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області у листопаді 2017 року звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2017 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 29 серпня 2017 року у даній справі.

Вказану скаргу разом зі справою № 922/6154/15 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснюючи перевірку матеріалів переданої касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Судом встановлено, що скаржником серед іншого заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке мотивовано тим, що Державна виконавча служба України є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Держаною казначейською службою України, а законодавством передбачені стислі строки подачі касаційних скарг.

Однак, Суд не може надати належну правову оцінку заявленому клопотанню і відповідно вирішити питання про відкриття касаційного провадження чи залишення касаційної скарги без руху, оскільки станом на сьогодні на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалою колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Стратієнко Л.В. - головуючий, Мамалуй О.О., Ткач І.В. від 13 лютого 2018 року, передано справу № 922/1353/16 разом з касаційною скаргою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, при цьому правовою підставою для передачі справи № 922/1353/16 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стала частина 4 статті 302 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ).

Зазначена вище ухвала Касаційного господарського суду від 13 лютого 2018 року мотивована тим, що при розгляді матеріалів касаційної скарги у справі № 922/1353/16, а саме у вирішенні питання про задоволення чи відмову у задоволенні (аналогічного даній справі) клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення, що винесенні в результаті розгляду скарг на дії державного виконавця, Суд вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду.

Так Касаційний цивільний суд у справі № 565/256/15-ц виклав правову позицію про те, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви вже сплачено відповідний судовий збір, а оскільки ні розділом VII Цивільного процесуального кодексу України, ні Законом України "Про судовий збір" не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то і за подання касаційної та апеляційної скарг судовий збір не сплачується.

Обґрунтовуючи необхідність у відступленні від викладеної Касаційним цивільним судом позиції у справі № 565/256/15-ц, Касаційний господарський суд в ухвалі від 13 лютого 2018 року у справі № 922/1353/16 зазначив, що оскільки підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено ставку судового збору за подання апеляційних і касаційних скарг на ухвалу господарського суд, це положення стосується будь-яких ухвал, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі № 922/6154/15 безпосередньо пов'язане із результатом касаційного перегляду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 922/1353/16, колегія суддів дійшла висновку про необхідність у зупиненні розгляду матеріалів касаційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1353/16.

За таких обставин, керуючись статтями 228, 229, 233, 234, 294 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити розгляд матеріалів касаційної скарги Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25 вересня 2018 року та ухвалу Господарського суду Харківської області від 29 серпня 2017 року у справі № 922/6154/15 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 922/1353/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.