ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2410/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Принцевської Н.М.,

секретар судового засідання: Іванов І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44"

на рішення господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року (ухвалене суддею Петренко Н.Д. у приміщенні господарського суду Одеської області о 16-40, повний текст рішення складено 26.12.17 року)

у справі №916/2410/17

за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44"

до Відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Термодинаміка"

про стягнення 20 344,30 грн.,

за участю представників сторін:

Від позивача - Печериця В.П., за договором №б/н від 11.01.18,

Від відповідача - не з'явився,

В С Т А Н О В И В :

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44" (ОСББ "Велика Арнаутська, 44") звернулось до господарського суду Одеської області з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю "Термодинаміка" (ТОВ "Термодинаміка") про стягнення 10607,64 грн. пені, 6364,03 грн. інфляційних втрат, 1772,63 грн. 3% річних за договором обслуговування та ремонту обладнання № 1 від 26.09.2016.

12.12.2017 позивачем було надано заяву про уточнення позовних вимог (2-6550/17), згідно якого позивач просив стягнути пеню у сумі 10553,54 грн. за договором № 1 від 26.09.2016 та відмовився від вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.(а.с.57-59)

Позовні вимоги мотивовані невиконанням ТОВ "Термодинаміка" своїх зобов'язань по виконанню робіт за договором №1 від 26.09.2016. відповідно до кошторису, погодженого сторонами, у зв'язку з чим позивач вимагав стягнути з відповідача пеню з 01.01.2017 року - після закінчення терміну дії договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у справі №916/2410/17 (суддя Петренко Н.Д., ухвалене в господарському суді Одеської області, м. Одеса в 16-40 год., повний текст 26.12.2017 року) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що вказаний в позові договір № 1 від 26.09.2016, укладений між ОСББ "Велика Арнаутська, 44" (позивач, замовник) та ТОВ "Термодинаміка" припинив свою дію 31.12.2016 і сторонами не подовжувався, тому у позивача по справі відсутні правові підстави для заявлення вимог про стягнення пені, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись з даним рішенням, Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у справі №916/2410/17, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Арнаутська, 44», а саме стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Термодинаміка» на користь Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Велика Арнаутська, 44» суму пені у розмірі 10553,54 грн. та відшкодувати судові витрати, посилаючись на неврахування судом всіх обставин справи, які мають важливе значення для правильного вирішення господарського спору.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, стосовно позиції відповідача щодо строку виконання робіт сторонами з посиланням на положення статей 530, 628, 631 Цивільного кодексу України, що строк виконання робіт сторонами визначений не був, а укладений між сторонами договір припинив свою дію 31.12.2016р. і не подовжувався, апелянт посилається на ст. 846 Цивільного кодексу України, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Апелянт зазначає, що установка вузла погодного регулювання і технологічного обладнання передбачалась на зимовий період 2016-2017р.

Відповідно до п.8.1. договору № 1 від 26.09.2016 р. договір діє до 31 грудня 2016 або до повного виконання цього договору.

Так, скаржник вважає незрозумілим є висновок господарського суду стосовно відсутності правової підстави для пред'явлення вимог про стягнення пені, оскільки вказаний в позові договір № 1 від 26.09.2016, укладений між ОСББ "Велика Арнаутська, 44" (позивач, замовник) та ТОВ "Термодинаміка" (відповідач, виконавець) припинив свою дію 31.12.2016 і сторонами не подовжувався та посилається на ч.4 ст. 631 Цивільного кодексу України, ч.7 ст. 180 Господарського кодексу України.

Враховуючи термін дії договору та необхідність установки обладнання на зимовий період 2016-2017, ОСББ «Велика Арнаутська, 44» вважає, що право на нарахування пені у позивача виникає з 01 січня 2017 року.

Отже, враховуючи положення ст. 549, ч.4 ст.631 Цивільного кодексу України та ч.7 ст. 180, ст.230 Господарського кодексу України ОСББ «Велика Арнаутська, 44» вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити штрафні санкції у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, заяви та клопотання відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі №916/2410/17 та призначено до розгляду колегією суддів у складі Ярош А.І., Діброва Г.І., Принцевська Н.М.

В судове засідання 13.03.18 не з'явився представник відповідача, повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання. Враховуючи належне повідомлення сторін, а також обмежений процесуальний строк розгляду апеляційних скарг на рішення суду, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за апеляційною скаргою ОСББ «Велика Арнаутська, 44» без участі представника відповідача.

Відповідно до вимог ст.ст.240, 283 ГПК України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши представника позивача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, 26.09.2016 між ОСББ "Велика Арнаутська, 44" (позивач, замовник) та ТОВ "Термодинаміка" (відповідач, виконавець) був укладений договір №1 обслуговування та ремонту обладнання (далі - договір), згідно умов якого виконавець за дорученням замовника зобов'язався здійснювати роботи по ремонту теплового вузла та установки вузла погодного регулювання і технологічного обладнання (далі - обладнання) за адресою м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 44.

Відповідними положеннями договору сторони погодили вартість робіт (ціну договору) і порядок розрахунків, умови ремонту, порядок прийняття обладнання, умови, що ставляться до якості та гарантії, взаємну відповідальністю, строк його дії.

Розділом 2 договору сторони визначили, що вартість ремонту обладнання визначається з діючої договірної ціни (вартості робіт) виконавця згідно додатку № 1 та складає 79000,00 грн. з ПДВ (п. 2.1.). Замовник надає виконавцю передоплату в розмірі 60% від суми договору, а саме 47400,00 грн. Повний розрахунок між замовником і виконавцем здійснюється на підставі актів виконаних робіт (з наданням дефектних актів і калькуляцій вартості ремонту), підписаних представниками обох сторін, проводяться не пізніше 10 (десяти) банківських днів з дати отримання (п. 2.2.).

Розділом 3 договору сторони погодили умови ремонту (п. 3.1.-3.1.8.). Положеннями п. 3.5. договору зазначили, що виконавець зобов'язаний на виконання отриманої заявки забезпечити своєчасно виїзд сервісної служби на протязі 3 (трьох) годин з моменту одержання заявки, враховуючи робочий час (8:00-18:00). Встановили, що строки ремонту обладнання визначаються (узгоджуються) замовником і виконавцем у кожному окремому випадку в залежності від складності ремонту та наявності необхідних запчастин (п. 3.7.).

Розділом 4 сторони встановили порядок прийняття обладнання: повинно бути змонтовано і підключено згідно умов виробника, діючих норм, стандартів і правил (п. 4.1.). Зокрема, пунктом 4.3 встановили, що для обладнання в несправному стані узгоджується кошторис і термін ремонту окремо кожної одиниці (включаючи матеріали і роботи), про що сторони повинні оформити додаткову угоду до договору. Знайдені недоліки та несправності усуваються виконавцем на підставі додаткової угоди за окрему плату згідно акту виконаних робіт.

У разі порушення строків завершення виконаних робіт, передбачених договором, (п. 6.2) виконавець сплачує замовнику за кожний день прострочення пеню, розмір якої обчислюється від суми договору з урахуванням офіційного рівня інфляції, у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Строк дії договору сторони встановили до 31 грудня 2016 року або до повного виконання цього договору.

На виконання п. 2.2. договору замовник перерахував виконавцю передоплату в розмірі 60% від суми договору - 47400,00 грн. з ПДВ. Факт передоплати підтверджується платіжним дорученням в матеріалах справи №14 від 30 вересня 2016 року. (а.с. 17).

Однак, виконавець до обумовлених договором ремонтних робіт не приступив, про що зумовило звернення замовника до господарського суду Одеської області з позовом та уточненнями про стягнення 10553,54 грн. пені, обґрунтовуючи свої вимоги посиланням на ст.ст. 846, 875, 877, 883 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 230, 318 Господарського кодексу України. Відповідно до ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судова колегія у відповідності до ст.75 ГПК України враховує рішення господарського суду Одеської області від 02.11.2017 по справі № 916/2337/17, яким задоволені позовні вимоги ОСББ „Велика Арнаутська, 44" до ТОВ „Термодинаміка" про стягнення 47400,00 грн. Вказане рішення господарського суду Одеської області набрало законної сили та не оскаржене в апеляційному порядку.

Так, у справі № 916/2337/17 у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору обслуговування та ремонту обладнання № 1 від 26.09.2016 р., а саме невиконанням робіт щодо встановлення вузла погодного регулювання в будинку за адресою: м Одеса, вул. Велика Арнаутська, 44, які передбачені кошторисом, ОСББ „Велика Арнаутська, 44" звернувся до суду з вимого про повернення попередньої оплати за невиконані роботи.

Судом встановлено, що на виконання умов спірного договору позивачем було перераховано відповідачу в якості передоплати 47400,00 грн., що підтверджується платіжним доручення № 14 від 30 вересня 2016 р. Вказане свідчить про виконання відповідачем положень п. 2.2 договору, яким передбачено обов'язок замовника надати виконавцю передоплату в розмірі 60% від суми договору (79000,00 грн.), а саме 47400,00 грн.

Проте, відповідач в порушення умов цього договору станом на 18.09.2017 р. не виконав роботи по ремонту теплового вузла та установки вузла погодного регулювання і технологічного обладнання, що стало підставою для задоволення позову про повернення передплати.

Що стосується позовних вимог у даній справі про стягнення пені, судова колегія доходить наступних висновків.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 229 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Враховуючи наведені приписи законодавства, судова колегія доходить висновку про правомірність висновків суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 4 ст. 879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно ч. 1, 2 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором

Також відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.п. 1.6, 1.7 Постанови Пленуму ВГСУ від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання, можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і статтею 174 ГК України.

Якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним такої вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові. Останній, зі свого боку, не позбавлений права подати докази неодержання ним вимоги кредитора (наприклад, довідку підприємства зв'язку про ненадходження на адресу боржника відповідного рекомендованого поштового відправлення). Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Судова колегія зазначає, що матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами будь-яких додаткових угод чи додатків до договору, в яких сторони погоджували термін виконання відповідачем обумовлених договором робіт (надання послуг).

Додаток №1 до договору «кошторис на установку вузла погодного регулювання в будинку за адресою м.Одеса, вул. Велика Арнаутська,44» містить перелік робіт, які підлягають виконанню, однак не містить строків виконання робіт.

Також матеріали справи не містять і претензії про повернення коштів.

Таким чином, судова колегія доходить висновку про те, що строки виконання робіт сторонами не погоджені.

Водночас, апеляційний суд зауважує, що пеня, відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Тобто, пеня за порушення грошового зобов'язання обчислюється лише у відсотках до суми простроченого платежу.

В даному випадку, в спірних правовідносинах сторони передбачили пунктом 6.2 договору нарахування пені у разі порушення строків завершення виконання робіт, розмір якої обчислюється від суми договору.

Однак, як було зазначено вище, між сторонами не погоджений граничний термін виконання робіт у відповідності до п.п.3.7, 4.3 договору, також відсутні докази надіслання претензії щодо виконання робіт, зі спливом семиденного строку з моменту вручення якої можливо було б відраховувати пеню відповідно до приписів ст.530 ЦК України.

При цьому, судова колегія вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню саме з підстав невстановлення сторонами строку виконання робіт, а не у зв'язку з закінченням терміну дії договору 31.12.2016, як помилково зазначено судом першої інстанції у рішенні.

Посилання апелянта на ст. 846 Цивільного кодексу України, стосовно того, якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту, а також доводи про те, що «установка вузла погодного регулювання і технологічного обладнання передбачалась на зимовий період 2016-2017р.» не можуть бути підставою для нарахування пені з конкретної дати - 01.01.2017 року.

Судова колегія зауважує, що закінчення строку дії договору 31 грудня 2016 не є самостійною підставою для нарахування пені, оскільки пеня розраховується за умовами договору саме за порушення строків виконання робіт, які погоджені між сторонами не були.

За таких обставин, підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необргунтованість, в свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, та не підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин, рішення господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у справі №916/2410/17 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44"- без задоволення.

Відповідно до п. "в" ч. 4 ст. 282 ГПК України (в діючій редакції) постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 270, п.1 ч.1 ст. 275, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Велика Арнаутська, 44" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року у справі №916/2410/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.03.2018 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя Г.І. Діброва

Суддя Н.М Принцевська