ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2018 Справа № 908/391/18

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун Віталій Леонідович розглянувши заяву ТОВ ВКФ «ЕЛТА» від 05.03.18 про видачу судового наказу

стягувача: товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «ЕЛТА», 69083, м. Запоріжжя, вул. Музична, 2

до боржника: товариства з обмеженою відповідальністю «Аптеки Доктор МОМ», 69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 230

про видачу судового наказу про стягнення 5 492,31 грн. заборгованості за порушення договірних зобовязань за договором поставки від 10.02.12 № 32/12

ВСТАНОВИВ:

07.03.18 до господарського суду Запорізької області від товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «ЕЛТА» (стягувач) надійшла заява від 05.03.18 про видачу судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптеки Доктор МОМ» (боржника) 5 492,31 грн. заборгованості за порушення договірних зобовязань за договором поставки від 10.02.12 № 32/12, з яких: 4 652,67 грн. сума основного боргу, 465,30 грн. штраф та 374,34 грн. пеня.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобовязань за договором поставки від 10.02.12 № 32/12 в частині оплати грошових коштів за отриманий боржником товар, за період 18.10.17 09.11.17. У звязку щз чим, на думку заявника, за боржником рахується заборгованість у розмірі 4 652,67 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.18 вказану вище заяву передано для розгляду судді Корсун В.Л.

Розглянувши заяву ТОВ ВКФ «ЕЛТА» від 05.03.18 про видачу судового наказу суд дійшов висновку про наступне.

Як вбачається із змісту прохальної частини вказаної вище заяви, ТОВ ВКФ «ЕЛТА» (стягувач) просить суд видати судовий наказ про стягнення з ТОВ «Аптеки Доктор МОМ» на користь ТОВ ВКФ «ЕЛТА» заборгованість, яка складає: 4 652,67 грн. сума основного боргу, 465,30 грн. сума штрафу, 374,34 грн. сума пені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 198 ГК України, платежі за грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, здійснюються у безготівковій формі або готівкою через установи банків, якщо інше не встановлено законом. Грошові зобов'язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов'язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб'єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов'язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону. Відсотки за грошовими зобов'язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Отже, вимоги про сплату штрафу та пені, визначення якого надається в Главі 49 (Забезпечення виконання зобовязання), у звязку з порушенням грошових зобовязань хоча й мають грошовий характер, але за своєю природою не є основним зобовязанням, а є заходом відповідальності за порушення зобовязань, та у випадку їх належного обґрунтування та розрахунку вказані суми можуть бути стягнуті з боржника в порядку позовного провадження, оскільки в порядку наказного провадження можливо стягнути лише неоспорювану заборгованість.

За правилами ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, що у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Отже, оскільки стягнення штрафу та пені є заходами відповідальності за порушення зобовязань та правовим наслідком порушення зобовязання у разі прострочення його виконання, а також враховуючи можливість стягнення виключно неоспорюваної заборгованості в порядку наказного провадження, вимоги про стягнення штрафу та пені не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

У звязку з викладеним, судом відмовляється у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині стягнення з ТОВ «Аптеки Доктор МОМ» штрафу у розмірі 465,30 грн. та пені 374,34 грн.

Судом розяснюється, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 153 ГПК України ТОВ Виробничо-комерційна фірма «ЕЛТА» має право звернутись з вказаними вимогами в позовному порядку. При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 1, ч. ч. 2, 3 ст. 152, ст. ст. 153, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «ЕЛТА» у видачі судового наказу про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптеки Доктор МОМ» штрафу у розмірі 465,30 грн. та пені у розмірі 374,34 грн.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 235, 255 ГПК України).

Ухвала підписана 13.03.2018

Суддя В.Л. Корсун