номер провадження справи 9/4/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 Справа № 908/2606/17

м. Запоріжжя

за позовом: Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр Енергообладнання (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44)

про стягнення 1718,39 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

21.12.2017 до господарського суду Запорізької області засобами поштового звязку доставлено позовну заяву (вих. № 32/18298 від 08.12.2017) за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція до Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр Енергообладнання про стягнення суми 1718,39 грн. штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 26.12.2017 вищевказану позовну заяву на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України залишено без руху. Ухвалою суду від 11.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2606/17, присвоєно номер провадження справи 9/4/18, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.02.2018. Ухвалою суду від 12.02.2018 розгляд справи відкладено на 12.03.2018.

В судовому засіданні 12.03.2018 справу розглянуто, прийнято рішення.

Позовні вимоги мотивовані, зокрема, наступним. 17.10.2017 між ДП НАЕК Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція і ТОВ Інженерно-технічний центр Енергообладнання було укладено договір постачання товару № 53-123-01-17-03724, відповідно до умов якого, у разі порушення термінів постачання, постачальник зобовязаний сплатити покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленої в зазначені терміни продукції за кожен день прострочення та штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару. У звязку з тим, що станом на 08.12.2017 постачання не виконано, відповідачу нараховані штрафні санкції у розмірі 1718,39 грн. за період з 01.12.2017 по 08.12.2017. Вимоги позивача обґрунтовані ст.ст. 526, 530, 546 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 202, 231 Господарського кодексу України та умовами договору.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судові засідання за викликом не зявлявся. Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвала суду про відкриття провадження у справі направлялась на адресу, вказану в позовній заяві, а саме: 69069, м. Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, 11. Вказану ухвалу суду було вручено представнику відповідача 29.01.2018, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. В ході розгляду справи було встановлено, що 14.12.2017 було змінено місцезнаходження відповідача. ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача станом на 12.02.2018 є: 69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, Дніпровський район, вул. Каховська, буд. 44. Ухвала про відкладення розгляду справи від 12.02.2018 направлялася саме на вказану адресу та була отримана представником відповідача 20.02.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення. Враховуючи вищенаведене, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судових засідань у даній справі, про розгляд даної справи судом обізнаний.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 248 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання 12.03.2017 також не зявився, при цьому в клопотанні, що надійшло на електронну адресу суду 06.03.2018, просив відкласти розгляд справи з метою надання відповідачу часу необхідного для використання права на надання відзиву на позовну заяву, а також розглянути справу без участі представника позивача.

Враховуючи обмеженість строку розгляду справи у спрощеному позовному провадженні шістдесятьма днями і ту обставину, що 12.03.2018 є останнім днем строку розгляду справи, у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовлено.

Суд дійшов до висновку про можливість розглянути справу за наявними в ній матеріалами, за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 між ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (покупець, позивач) і ТОВ Інженерно-технічний центр Енергообладнання (постачальник, відповідач) було укладено договір на постачання товару № 53-123-01-17-03724, згідно п. 1.1 якого, постачальник зобовязується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобовязання прийняти і сплатити товар код СРV 4220000-6 по ДК 021:2015 Насоси та компресори (насоси та компресори) (далі товар), у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1 додаток до договору № 1), що є невідємною частиною цього договору. Рік виготовлення товару - не раніше 2017 року.

Дія терміну цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 12.1 цього договору (з моменту підпису обома сторонами та скріплення печаткою), та закінчується 31.12.2018 (п. 12.2. договору).

ОСОБА_1 з розділом 2 договору, загальна вартість товару складає: разом: 178999 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 35799,80 грн., всього з ПДВ: 214798,80 грн. За даним договором оплата відбувається на протязі 30 днів після постачання товару, згідно специфікації № 1 (додаток до договору № 1), та виконання постачальником умов п.п. 3.2, 5.1 цього договору.

Із змісту Специфікації (додатку № 1) до договору слідує найменування, тип, характеристика товару, його кількість, ціна та загальна сума до сплати, а саме: насос відцентрований Grundfos TP 100-240/2 у кількості 2 шт., за ціною 41000 грн. за 1 шт. без ПДВ; електронасос МТ-100/8 У1 у кількості 2 шт., за ціною 48499,50 грн. за 1 шт. без ПДВ.; всього на загальну суму 214798,80 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. договору, постачання здійснюється : з 01.11.2017 по 30.11.2017 транспортом постачальника, на умовах:

- DDP м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство» або ВП «ЮУАЕС» відповідно до Правил Інкотермс-2010.

ОСОБА_1 з п.п. 11.3.1 договору відповідач зобовязався забезпечити постачання товарів у строки, встановлені цим договором.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що у разі порушення зобовязань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобовязаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення зобовязань (цивільних прав та обовязків) є, зокрема, договір. Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_1 з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_1 зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Аналогічні приписи містить стаття 199 Господарського кодексу України, згідно якої виконання господарського зобовязання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобовязань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

У відповідності до частини 1 статті 216, частини 2 статті 217 ГК України за правопорушення у сфері господарювання до учасників господарських відносин можуть бути застосовані заходи впливу у вигляді господарсько-правової відповідальності шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 627 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. ОСОБА_1 з частиною першою статті 628 цього ж Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пунктом 4.1. договору сторони визначили, що у разі порушення зобовязань за договором, а саме за порушення термінів постачання товару, які передбачені даним договором, постачальник зобовязаний сплатити пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленого товару у зазначений термін за кожний день прострочення. Крім того, у разі прострочення постачання понад 30 календарних днів постачальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

За змістом п. 3.1, п.п. 11.3.1 відповідач зобовязався забезпечити постачання товару в період з 01.11.2017 по 30.11.2017.

Факт порушення відповідачем зобовязання з поставки товару у встановлений договором термін підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростований, тому суд вважає його доведеним.

Отже вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафних санкцій є законними та обґрунтованими. Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що він здійснений вірно.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача суми 1718,39 грн. штрафних санкцій, нарахованих за період з 01.12.2017 по 08.12.2017, підлягають задоволенню в повному обсязі.

ОСОБА_1 зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Інженерно-технічний центр Енергообладнання (69096, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 44, ) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01011, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська атомна електрична станція (55001, Миколаївська область, м. Южноукраїнськ, промзона, ) суму 1718 (одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 39 коп. штрафних санкцій та суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 19.03.2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення, у порядку встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням п. 17.5 ч. 1 розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Боєва