Суд
УХВАЛА

06 березня 2018 року

м. Київ

справа № 907/134/17

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Малого приватного підприємства "Гранат"

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2017

та на рішення Господарського суду Закарпатської області від 29.03.2017

за позовом Тячівської міської ради

до Малого приватного підприємства "Гранат"

про повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.09.2017 повернуто касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Гранат" без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

13.11.2017 Мале приватне підприємство "Гранат" повторно звернулося із касаційною скаргою через Львівський апеляційний господарський суд до Вищого господарського суду України разом з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

На підставі пункту 6 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, справа №907/134/17 Господарського суду Закарпатської області була передана до Касаційного господарського суду.

Пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Статтею 110 цього Кодексу визначено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Як вже зазначалося, ухвалою Вищого господарського суду України від 25.09.2017 касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Гранат" було повернуто без розгляду.

Повторно із касаційною скаргою згідно відомостей сайту ПАТ "Укрпошта" Мале приватне підприємство "Гранат" звернулося 13.11.2017.

Отже незважаючи на встановлений законом двадцятиденний строк на оскарження судового рішення недоліки вперше поданої касаційної скарги усувалися у строк, що перевищує строк касаційного оскарження, незважаючи на те що усунення таких недоліків потребує менше часу ніж на підготовку подачі касаційної скарги.

При цьому доводи заяви про поновлення строку на касаційне оскарження зводяться до оцінки ухвали Вищого господарського суду України від 25.09.2017 про повернення касаційної скарги, яку як він зазначає, отримав 28.10.2017.

Втім згідно доданого відповідачем до матеріалів касаційної скарги поштового конверту (штрих код 01 0), як підтвердження того, що наведену ухвалу суду касаційної інстанції він отримав 28.10.2017, вбачається, що згідно відомостей сайту ПАТ "Укрпошта" Мале приватне підприємство "Гранат" отримало її 18.10.2017, що спростовує доводи відповідача про одержання ним наведеної ухвали суду касаційної інстанції саме 28.10.2017.

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відтак можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щодо вчинення відповідних процесуальних дій.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, підстави для відновлення строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Для усунення недоліків касаційної скарги Малому приватному підприємству "Гранат" може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) до скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру.

За подання позовної заяви у справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 449509,71 грн. (нормативно грошова оцінка земельної ділянки) х 1,5 % ставка судового збору ціни позову = 6742,65 грн.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 6742,65 грн. * 120 % = 8091,18 грн. та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, та сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено законом, а саме - 8090,40 грн., що підтверджується доданою до касаційної скарги квитанцією № від 26.06.2017.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 0,78 грн., на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, оскільки Мале приватне підприємство "Гранат" до касаційної скарги не додало документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: 0007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Для усунення недоліків касаційної скарги Мале приватне підприємство "Гранат" також має оплатити судовий збір у сумі 0,78 грн. за новими реквізитами рахунку, як до Верховного Суду.

Таким чином виходячи із положень статей 292, 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) заявнику належить усунути усі зазначені вище недоліки касаційної скарги протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції, та надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення йому цієї ухвали суду.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу Малого приватного підприємства "Гранат" залишити без руху до 26.03.2018.

2.Встановити Малому приватному підприємству "Гранат" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції від 06.03.2018.

3.Малому приватному підприємству "Гранат" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення Малому приватному підприємству "Гранат" даної ухвали суду касаційної інстанції від 06.03.2018.

4.У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський