ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 року м.Дніпро Справа № 904/8035/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

при секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача: Романченко Т.В., договір про надання правової допомоги № 39 від 26.12.2017 р., адвокат;

представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА",

на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 06 листопада 2017 року суддею Назаренко Н.Г., повний текст якого складено 8 листопада 2017 року у справі № 904/8035/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА", м. Чорноморськ, Одеська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ`ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 390 000,27 грн. за договором поставки

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови (ст.ст. 275,282 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА" звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ'ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ" із позовом про стягнення заборгованості за договором поставки № 01/01/2016 від 01 січня 2016року в сумі 309 856,65 грн., пені -45 528,23 грн., 3% річних - 6 302,59 грн., інфляційних втрат- 30770,11 грн.

12.09.2017 року позивач збільшив розмір позовних вимог, та просив стягнути суму основного боргу у розмірі 239 856,65 грн., пеню -35 522,65 грн., 3% річних - 5 898,41 грн., інфляційні втрати - 21 585,24 грн. за договором поставки № 01/01/2016 від 01 січня 2016року. Та витрати на оплату послуг адвоката у сумі 120 000 грн. ( а.с. 90-91, т.1)

23.10.2017 року позивач надав заяву про збільшення розміру позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 239 856,65 грн., пеню - 41872.47 грн., 3% річних - 7 229,85 грн., інфляційні втрати - 3 770,11 грн. за договором поставки № 01/01/2016 від 01 січня 2016року та 120 000 грн. витрат на послуги адвоката ( а.с.180-181, т.1).

06.11.2017року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 239 856,65 грн., пеню - 41872,47 грн., 3% річних - 7 505,85 грн., інфляційні втрати - 30 770,11 грн. за договором поставки № 01/01/2016 від 01.01.2016. (а.с.1-2, т.2).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року у справі № 904/8035/17 ( суддя Назаренко Н.Г.) позовні вимоги задоволено частково.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ'ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА" суму основного боргу у розмірі 219 856,65 грн. (двісті дев'ятнадцять тисяч вісімсот п'ятдесят шість грн. 65 коп.), пеню - 39 842,06 Три, (тридцять дев'ять тисяч вісімсот сорок дві тисячі 06 коп.), 3% річних - 7 229,85 грн. (сім тисяч двісті двадцять дев'ять грн. 85 коп.), інфляційних втрат 28 278,76 грн. (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят вісім грн. 76 коп.), суму витрат позивача на оплату адвокатських послуг - 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.), витрат по сплаті судового збору - 4 428,11 грн. (чотири тисячі чотириста двадцять вісім грн. 11 коп.).

В частині стягнення 20 000, 00 грн. провадження у справі - припинено.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

В частині стягнення з відповідача 110 000,00 грн. витрат на оплату адвокатських послуг - відмовлено.

Заяву позивача від 6.11.2017 року про збільшення позовних вимог суд першої інстанції залишив без розгляду та приєднав до матеріалів справи, оскільки позивачем до заяви про збільшення позовних вимог доказів направлення її відповідачу не надано.

Не погодившись з рішення суду, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА", звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати, та задовольнити заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Крім того, апелянт посилається на те, що у суду відсутні підстави відмовляти у стягненні 20000грн. основної заборгованості за договором поставки та припиняти в цій частині провадження по справі.

Також апелянт посилається на те, що судом безпідставно не було враховано та не взято до уваги документи, що обґрунтовують та деталізують проведені позивачем ( апелянт) витрати на надання правової допомоги по вказаному спору.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області та задоволення позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2017року справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА" на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 06 листопада 2017 року суддею Назаренко Н.Г., повний текст якого складено 08 листопада 2017 року у справі № 904/8035/17 призначено до розгляду на 04 січня 2018року на 10:00 годину, колегією суддів у складі: головуючий суддя - Березкіна О.В., (доповідач); судді: Вечірко І.О., Подобєд І.М.

У зв"язку з відпусткою суддів Вечірко І.О., Подобєда І.М. за розпорядженням в.о.керівника апарату суду від 03 січня 2018року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/8035/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Чимбар Л.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04 січня 2018 року розгляд апеляційної скарги було відкладено на 01 лютого 2018 рік на 14 годину, колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Чимбар Л.О.

У зв"язку з перебуванням судді Чимбар Л.О. на лікарняному за розпорядженням керівника апарату суду від 31 січня 2018року, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, за результатами якої для розгляду апеляційної скарги у справі №904/8035/17 визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г.

Представники позивача в судовому засіданні 01 лютого 2018 року підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати та прийняте нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 01 лютого 2018 року заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін.

В судовому засіданні 01 лютого 2018 року було оголошено перерву до 01 березня 2018 року на 10 годину 30 хвилин, колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Березкіна О.В. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г.

Представник відповідача в судове засідання 01 березня 2018 року не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у судовому засіданні 01 лютого 2018 року, в якому ним було надано пояснення по апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 01 січня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ'ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ" (покупець) укладено договір поставки № 01/01/2016 (Договір), за умовами якого Постачальник протягом терміну дії цього договору, на вимогу покупця, яка оформлюється у встановленому договором порядку, у встановлені договором терміни передає у його (покупця) власність - каву різного ступеню та засобу обробки згідно додатку № 1 "специфікації", що надалі іменується - товар, в такому асортименті та кількості, як покупець це зазначає у замовленні/заявці, а в момент отримання товару, повторно це зазначається у відповідних видаткових накладних, які складаються факту кожного окремого випадку виконання цього договору, кожна окрема та всі разом замовлення/заявки покупця та видаткові накладні, що будуть складатися протягом дії цього договору є/будуть його невід'ємною/ними частиною/ами, згідно яких покупець зобов'язується сплачувати постачальнику вартість зазначеного товару приймати сплачений товар від постачальника, в порядку і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

Покупець надсилає постачальнику письмове замовлення на поставку товару (за формою згідно додатку №2 до цього договору) з обов'язковим зазначенням асортименту, кількості товару, місць доставки товару та бажаних строків їх поставки (п. 2.1. Договору).

Постачальник в продовж 3 днів з моменту отримання від покупця письмового замовлення на поставку товару узгоджує його та надсилає покупцю разом з рахунком-фактури.

У випадку, якщо в процесі узгодження постачальником письмово замовлення покупця будуть внесені зміни які не влаштовують останнього, сторони повинні їх додатково узгодити в якомога найкоротший термін, але у будь - якому випадку цей термін, не може перевищувати трьох днів, з моменту звернення покупця із зауваженнями до постачальника. В протилежному випадку постачальник постачає товар покупцю, лише в тій частині, до якої у покупця не виникло зауважень за цінами, що діють на момент відвантаження (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.10. Договору датою поставки є дата одержання товару покупцем, яка зазначена в видатковій накладній. Момент прийому товару підтверджується відповідною відміткою покупця в накладній на товар яка містить дату та час прийому товару який був поставлений, та 1 екземпляр якої після підписання та завірення печаткою покупця в обов'язковому порядку передається особі яка здійснила доставку товару. У випадку невідповідності поставленого товару замовленню. Покупець в обов'язковому порядку при прийомці товару складає на підписує акт невідповідності, який складається у двох примірниках, із зазначенням номенклатури, кількість та вартість відсутньої продукції , реквізитами (номер і дата) видаткової накладної, про складання акту невідповідності товару робиться відмітка у товаросупровідних документах. З боку постачальника акт невідповідності повинна підписати особа яка здійснює доставку товару, або відмовитися від підписання такого акту, про що робиться відповідних запис (у разі поставки товару транспортом постачальника, представник постачальника є водій або експедитор у разі поставки товару транспортом перевізника, представником постачальника є водій або експедитор перевізника, у разі доставки товару транспортом покупця, представником постачальника є довірена особа постачальника яка здійснює відвантаження товару зі складу постачальника у разі відсутності підпису представника постачальника акт невідповідності вважається підписаним.

У разі незгоди зі змістом складеного акту представник постачальника зобов'язаний зазначити причини незгоди. Претензія покупця, після прийому товару та підписання накладної на товар щодо кількості, не приймаються. Один екземпляр акту невідповідності в обов'язковому порядку повинен бути переданий представнику постачальника разом з видатковою накладною.

Ціна товару визначається відповідно до специфікацій (додаток №1), яка надається постачальником покупцю в момент узгодження його письмового замовлення на поставку товару та зазначається у відповідних видаткових накладних. Загальна вартість товарів, що постачаються за цим договором складається вартості усіх товарів отриманих по накладним, але не повинна перевищувати 1 000 000 грн. із урахуванням ПДВ. Підписанням цього договору покупець погоджується з тим, що постачальник може змінити ціну на товар, з зазначенням причин такої зміни, попередивши про це покупця не пізніше ніж за 14 днів до моменту відповідної зміни, що оформлюється підписанням додаткової угоди (п. 3.1. Договору).

Сплата покупцем постачальнику вартості товару здійснюється в національній валюті України шліхом здійснення безготівкових платежів на поточний рахунок постачальника (п. 3.3. Договору).

У відповідності до п. 3.4. Договору сплата покупцем постачальнику вартості товару здійснюється не пізніше 31 календарного дня з моменту поставки товару, а також може бути сплачено авансовим платежем (раніше вказаного строку), момент сплати вартості товару є дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленні їх печатками та діє до 31.12.2016 року. Якщо на момент закінчення терміну дії договору у сторін залишаються не виконані обов'язки, умови цього договору у відповідній частині автоматично погоджуються закінчення виконання сторонами свої обов'язків у повному обсязі. Дія договору автоматично продовжується на кожен наступний календарних рік, якщо жодна із сторін письмово не повідомить інші сторону про намір припинити договорі за 30 календарних днів до кінцевої дати дії договору (п. 7.5. Договору).

06.04.2016року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА", Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "УКРКАВА" (далі - Постачальник-1, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ`ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ" укладено додаткову угоду до договору поставки № 01/01/2016 від 01.01.2016 року (далі - Додаткова угода), в пункті 1 якої сторони, за взаємною згодою, домовились замінити одну із сторін договору, а саме передати постачальнику -1, усі права та обов'язки постачальника за договором (п. 1 Додаткової угоди).

Відповідно до п. 2. Додаткової угоди, у зв'язку вищезазначеною заміною сторони за договором, з дати укладення цієї угоди у покупця виникає право вимоги на поставку товару, відповідно до умов договору від постачальника -1, а у постачальника -1 виникає право вимоги від покупця на оплату поставленого товару.

Згідно п. 3 Додаткової угоди сторони домовились, що з 06.04.2016, усі зобов'язання за договором, які взяв на себе постачальник, будуть виконуватись з боку постачальника 1

Покупець зобов'язаний здійснити оплату, за товар який буде поставлений від імені постачальника -1, на реквізити постачальника -1, які вказані в угоді.

Зобов'язання покупця (оплата та інші зобов'язання передбачені договором) перед постачальником, за поставлений товар від постачальника, покупець повинен виконати у строки відповідно до умов договору.

Звертаючись із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" посилався на неналежне виконання Відповідачем зобов'язань за укладеним договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача суму основного боргу у розмірі 219 856,65 грн., пені - 39 842,06 грн., 3% річних - 2 229,85 грн., інфляційних втрат - 28 278,76 грн., господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем неналежно виконані зобов'язання за укладеним договором щодо своєчасної та повної оплати вартості поставленого товару.

Припиняючи провадження у частині стягнення 20 000 грн. основної заборгованості у зв'язку з її погашенням відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, господарський суд першої інстанції виходив з того, що 11.09.2017року відповідач сплатив позивачеві цю частину основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням № 1938 (а.с. 149, т.1).

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення суми винагороди за послуги адвоката, заявленої позивачем в розмірі 120 000,00 грн., господарський суд першої інстанції зазначив, що заявлена до стягнення сума є явно завищеною, оскільки витрати позивача на оплату адвокатських послуг не є співрозмірними роботі, виконаній цим адвокатським об'єднанням, складності справи та фактично наданій у справі правовій допомозі, а також виходячи з середньої вартості адвокатських послуг в Україні, складності справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, зокрема, підготовка позовних матеріалів та участь в декількох судових засіданнях, суд стягнув з відповідача на користь позивача за адвокатські послуги 10 000,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки, проте вважає, що суд першої інстанції помилково припинив провадження у частині 20 000 грн., і як наслідок невірно визначив суму основного боргу та нараховані на означену суму інфляційні, річні та пеню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного з законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору у період з жовтня 2016 по листопад 2016 позивачем поставлено Відповідачеві товар, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними (а.с. 46-67, т.1).

Проте, свої зобов'язання відповідач виконав неналежним чином, лише частково оплативши товар, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у сумі 545 926,57 грн.

Актом звірки взаєморозрахунків між сторонами визнано, що станом на 30.04.2017 року відповідач має заборгованість за поставлений товар на загальну суму 545 926,57 грн.

24 травня 2017 року за накладною № 330 відповідачем повернуто постачальнику частину товару на суму 1069,92 грн. ( а.с. 70, т.1 ), 31 травня 2017 року, 14 липня 2017 року, 31 липня 2017 року, 3 серпня 2017 року та 11 серпня 2017 року відповідачем було перераховано позивачу 15 000грн., 100 000 грн., 50 000 грн., 40 000 грн., ( а.с.71-74, т.1) та 30 000 грн. ( а.с.82, т.1) відповідно, тому сума заборгованості склала 309 856,65 грн, яку і просив стягнути позивач.

У подальшому, 14 серпня 2017 року, 17 серпня 2017 року та 11 вересня 2017 року відповідачем було сплачено на рахунок позивача 30 000 грн., 20 000 грн., 20 000 грн. відповідно, внаслідок чого сума заборгованості зменшилась на 70 000 грн. і склала 239 856,65 грн.

З урахуванням зменшення суми основного боргу, та включення до складу судових витрат витрати на послуги адвоката у сумі 120 000 грн., позивач 12 вересня 2017 року надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій зазначив суму основного боргу у розмірі 239 856,65 грн.

Проте, суд першої інстанції, розглядаючи справу, не звернув увагу на те, що 20 000 грн., які були сплачені відповідачем згідно платіжного доручення № 1938 від 11.09.2017 року, були враховані позивачем у заяві від 12.09.2017 року при зменшенні суми основного боргу, тому у суду не було підстав для зменшення суми позову на ці 20 000 грн., і відповідно, відсутні підстави для припинення провадження по справі у цій частині.

Враховуючи, що наявність заборгованості підтверджується матеріалами справи та не спростована відповідачем, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягали задоволенню саме у розмірі 239 856,65 грн., а не 219 856,65 грн., як зазначив суд першої інстанції.

Відповідно до п.4.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання будь-якою із сторін своїх зобов'язань за цим договором, вона зобов'язана відшкодувати іншій стороні всі збитки спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання покупцем п. 3.4. цього договору, він сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен календарний день прострочки.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки Позивача, судом встановлено, що сума пені, яка підлягає до стягнення становить 35 522,65 грн.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що 3 % річних становлять 5898,41 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення становлять 21 585,24 грн.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідача належить - основний борг у розмірі 239 856,65 грн., пеня у сумі 35 522,65 грн., 3% річних - 7 229,85 грн., інфляційних втрат 28 278,76 грн.

Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про залишення без розгляду заяви про збільшення позовних вимог від 6.11.2017 року з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Згідно п. 3.11. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Отже, в даному випадку мова йдеться про збільшення позовних вимог, та в цьому випадку позивач повинен був надати суду докази направлення цієї заяви відповідачу.

Враховуючи, що позивачем до заяви про збільшення позовних вимог доказів направлення її відповідачу не надано, суд першої інстанції обґрунтовано залишив її без розгляду та приєднав до матеріалів справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відшкодування витрат позивача на послуги адвоката в сумі 10 000 грн., з огляду на наступне.

Так, в уточненій позовній заяві від 12.09.2017 року, позивач просив стягнути на його користь 120 000 грн. витрат на послуги адвоката.

Згідно зі статтею 3 ГПК України в редакції від 15.12.2017 року, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи у суді першої інстанції, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, постанові за наявності документального підтвердження таких витрат, зокрема угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, котрий представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 30 цього ж Закону унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат (не пов'язаних зі сплатою судового збору) не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

При цьому, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується господарським судом на власний розсуд, а задоволення клопотання про зменшення розміру таких витрат є правом суду.

Як встановлено судом першої інстанції і не заперечувалось сторонами, позивачем на підтвердження факту надання адвокатських послуг надано Договір про надання правової допомоги № 29/08-2017 від 29.08.2017 укладений між Адвокатським бюро "Солов'я Юрія Анатолійовича" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Укркава", Додаток №1 від 29.08.2017 до Договору про надання правової допомоги №29/08-2017, Ордер № 309957 від 07.09.2017, Договір про надання правової допомоги № 08/09-2017 від 08.09.2017 укладений між Адвокатським бюро "Солов'я Юрія Анатолійовича" та Смірновим Андрієм Андрійовичем (адвокат), Додаток №2 від 08.09.2017 до Договору про надання правової допомоги № 08/09-2017, витяг з Єдиного Реєстру адвокатів України, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 005499 від 30.01.2015 (т.1 а.с. 119-121, 123-125, 128-130).

Умовами договору та додатку №1 сторони погодили, що оплата послуг адвокатського бюро здійснюється на умовах 100% попередньої оплати гонорару в розмірі 120 000,00 грн. протягом 10 календарних днів з дати підписання даного додатку.

На виконання умов договору та додатку №1 позивачем були перераховані Адвокатському бюро "Солов'я Юрія Анатолійовича" кошти у розмірі 120 000,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 1810 від 07.09.2017року на суму 120 000,00 грн. з призначенням платежу: оплата послуг адвокатського бюро за надання правової допомоги згідно Додатку №1 від 29.08.2017року до договору про надання правової допомоги № 29/08-2017. Без ПДВ (т. 1 а.с. 131).

Оцінюючи співмірність витрат на послуги адвоката із розміром заявлених вимог, суд першої інстанції зазначив, що розрахунок основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат у даній справі здійснено лише по 17 накладним, він не є складним, підготовка до розгляду цієї справи не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль кваліфікованого спеціаліста.

Крім того, як вбачається з Договору про надання правової допомоги № 29/08-2017 від 29.08.2017року та № 08/09-2017 від 08.09.2017року Адвокатське бюро "Солов'я Юрія Анатолійовича" та адвокат Смірнов А.А. - знаходиться неподалік від місцезнаходження господарського суду Дніпропетровської області, що також не потребує витрат на транспортні послуги, службові відрядження тощо, у справі відбулося всього чотири судові засідання.

З огляду на вищезазначені обставини, проаналізовані судом першої інстанції, вбачається, що сума винагороди, сплачена позивачем в розмірі 120 000,00 грн. є явно завищеною, оскільки витрати позивача на оплату адвокатських послуг не є співмірними з роботою, виконаній цим адвокатським об'єднанням, у зв'язку з чим господарський суд першої інстанції обґрунтовано визначив суму, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача за адвокатські послуги у розмірі 10 000,00 грн.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не прийнявши до уваги уточнену позовну заяву від 12.09.2017 року, в якій позивач врахував оплату 20 000 грн. та зменшив суму боргу відповідно на цю суму, рішення суду в частині припинення провадження у справі на 20 000 грн. та відповідно розміру стягуваних сум, підлягає частковому скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення на користь позивача основний борг у розмірі 239 856,65 грн., пеня у сумі 35 522,65 грн., 3% річних - 7 229,85 грн., інфляційних втрат 28 278,76 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду 5850 грн. судового збору, 6435 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, тому оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 4542,94 грн., та витрати за подання апеляційної скарги підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у сумі 4997,23 грн.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА" - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 06 листопада 2017 року суддею Назаренко Н.Г. у справі № 904/8035/17, повний текст якого складено 8 листопада 2017 року - скасувати частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША ДИСТРИБ`ЮЦІЙНА КОМПАНІЯ" (49106, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Героїв, буд. 30Д , ідентифікаційний код 37731697) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім УКРКАВА" (68000, Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, будинок 28-Б/1, ідентифікаційний код 40327620) суму основного боргу у розмірі 239 856,65 грн., пеню -35 522,65 грн., 3% річних - 7 229,85 грн., інфляційних втрат 28 278,76 грн., суму витрат позивача на оплату адвокатських послуг - 10 000,00 грн., витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги - 4997,23 грн. та 4542,94 грн. за подання позовної заяви.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.03.2018року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов