РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/22688/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м.Київ, пл.І.Франка, 5)

до Виробничо-комерційного підприємства "Щекавиця" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (04080, м.Київ, вул.Констянтинівська, буд.46/52, літера А)

про стягнення 421 496,29 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Іващенко О.В. - за дов.;

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом, про стягнення 319 674,19 грн. основного боргу, 21338,25 грн. інфляційних втрат, 6112,70 грн. три відсотки річних та 74 371,15 грн. пені у зв'язку із неналежним виконанням Виробничо-комерційним підприємством "Щекавиця" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю зобов'язань з оплати боргу за підписаною сторонами Угодою від 12.05.2016 про реструктуризацію заборгованості за актом порушення ПКЕЕ № 42748.

Ухвалою суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 910/22688/17, розгляд справи призначено на 09.01.2018.

Ухвалою суду від 09.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2018.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не надав, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду від 08.02.2017 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав.

Ухвала суду від 09.01.2018, 08.02.2018 були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, повернена з адреси відповідача із зазначенням причини повернення «не знаходиться» та закінченням строку зберігання.

Відповідно до ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи викладене, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті, та вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України

У судовому засіданні 06.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення у відповідності до вимог ст. 241 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2016 між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (кредитор) та відповідачем - Виробничо-комерційним підприємством "Щекавиця" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (боржник) було укладено Угоду № 190-16-е про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за актом порушень ПКЕЕ № 42748 (особовий рахунок № 51243012).

Пунктом 1 Угоди визначено, що боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за актом порушення ПКЕЕ № 42748 від 04.12.2015, загальною сумою 607 859,77 грн. станом на 01.05.2016.

Відповідно до п. 2 боржник зобов'язується сплатити дану суму протягом періоду з 15.06.2016 до 15.05.2017 щомісячними платежами у розмірі 25 327,00 грн. до 15 числа кожного місяця.

Вказані обставини підтверджуються копією Угоди Угоду № 190-16-е про реструктуризацію заборгованості за спожиту електричну енергію за актом порушень ПКЕЕ № 42748 (особовий рахунок № 51243012) від 12.05.2016, доданої до позовної заяви.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач не виконав своє зобов'язання щодо погашення боргу, визначеного вказаною Угодою, у т.ч. у встановлені строки та розмірі, не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 319 674,19 грн.

Згідно з п. 8 Угоди, визначено, що у разі порушення боржником умов цієї угоди вона втрачає чинність у разі прострочення оплати заборгованості понад десять календарних днів від строку, встановленого в угоді. При цьому угода щодо розстрочення сплати боргу втрачає чинність та кредитор набуває право вимоги всієї несплаченої частини боргу.

01.06.2017 ПАТ "Київенерго" до боржника було направлено лист № 050КЕК/16/3/184 про розірвання угоди, в якому позивач зазначив, що Угода сторін втратила чинність 20.05.2017 та висловив вимогу щодо погашення заборгованості в 5-денний термін з моменту отримання вимоги.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Доказів погашення відповідачем суми 319 674,19 грн. боргу, в тому числі в установлені строки, суду не надано.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 6 Угоди визначено, у разі порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості боржник сплачує кредиторові пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

З обґрунтованого розрахунку позивача вбачається, що позивачем нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, оскільки встановлений п. 69 Угоди розмір пені перевищує подвійну облікову ставку НБУ.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем зобов'язань щодо погашення суми 319 674,19 грн. заборгованості за самовільну спожиту теплову енергії по угоді встановлений судом та відповідачем не спростований, нараховані позивачем 21338,25 грн. інфляційних втрат, 6112,70 грн. три відсотки річних за період з 16.04.2017 по та 74 371,15 грн. пені за період з 16.04.2017 по 14.12.2017, враховуючи оплати боргу згідно довідки позивача про надходження від відповідача коштів, є обґрунтованими.

Відповідач письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" задовольнити повністю.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства "Щекавиця" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (04080, м.Київ, вул.Констянтинівська, буд.46/52, літера А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5, ) 319 674 (триста дев'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят чотири) грн. 19 коп. основного боргу, 21338 (двадцять одну тисячу триста тридцять вісім) грн. 25 коп. інфляційних втрат, 6112 (шість тисяч сто дванадцять) грн. 70 коп. три відсотки річних та 74 371 (сімдесят чотири тисячі триста сімдесят одну) грн. 15 коп. пені та 6322 (шість тисяч триста двадцять дві) грн. 44 коп. судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 06.03.2018

Суддя О.М.Ярмак