ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018

Справа № 910/22614/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О" (03062, м.Київ, вул.Екскаваторна, 35)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бротгаус" (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал, буд.30А, офіс 32)

про стягнення 29152,97 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Л.К.О" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом, про стягнення 24 931,88 грн. основного боргу, 1983, 49 грн. пені, 1246,59 грн. штрафу, 803,80 грн. інфляційних втрат, 217,21 грн. 3% річних у зв’язку з неналежним виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Бротгаус" зобов’язань з оплати отриманого за видатковими накладними товару по договору поставки № 2676 від 04.04.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 910/22614/17, розгляд справи призначено на 09.01.2018.

09.01.2018 до суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи та клопотання позивача про розгляд справи без участі уповноваженого представника, а також заява про зміну розміру позовних вимог, відповідно до якої у зв’язку з виявленням арифметичних помилок просить стягнути з відповідача 24 931,88 грн. основного боргу, 1897,09 грн. пені, 1246,59 грн. штрафу, 526,26 грн. інфляційних втрат, 155,74 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 09.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.02.2018.

Сторони участь своїх представників у засіданні суду 08.02.2018 не забезпечили, відповідач письмового відзиву та позивач - заперечення на відзив у визначений строк не подали, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином відповідно до ст. 120 ГПК України. Позивач отримав ухвалу суду від 09.01.2018 - 11.01.2018. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду від 09.01.2018 була надіслана на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та повернена до суду із зазначенням причини повернення "змінили адресу", хоча жодної заяви про зміну адреси від відповідача до суду не надходило.

Ухвалою суду від 08.02.2018 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2018.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не надав, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвала суду від 08.02.2018 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, повернена з адреси відповідача із зазначенням причини повернення «не знаходиться».

Відповідно до ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи викладене, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті, та вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, 04.04.2017 між позивачем (за договором - постачальник) та відповідачем (за договором - покупець) було укладено договір поставки № 2676 (далі - Договір), відповідно до п. 1. якого позивач зобов’язаний поставляти продукцію відповідачу згідно замовлення відповідача, а відповідач зобов’язаний своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним договором.

За умовами п.1 розділу 2 договору, продукція відпускається постачальником за вільнодоступними цінами, які зазначаються в накладній.

Відвантаження продукції проводиться на підставі попередньої оплати, після зарахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника. відвантаження продукції без попередньої оплати проводиться тільки при наданні відстрочки платежу. При відвантаженні продукції без попередньої оплати покупець зобов’язується у термін 14 календарних днів повністю оплатити всю отриману продукцію (розділ 3 п. 3 договору).

Вказані обставини підтверджуються копією договору поставки № 2676 від 04.04.2017, яка долучена до матеріалів справи.

На виконання умов договору позивач за видатковими № ВН-31580 від 27.07.2017 на суму 13225,50 грн., № ВН-32510 від 02.08.2017 на суму 5133,60 грн., № ВН-33797 від 09.08.2017 на суму 1083,72 грн., № ВН-39245 від 08.09.2017 на суму 5489,06 грн., копії яких надані суду, поставив відповідачу продукцію на загальну суму 24931,88 грн.

Вказані видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін.

Проте відповідач повну вартість отриманої продукції позивачу не оплатив, у зв’язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 24931,88 грн.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб‘єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов‘язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як стверджує позивач, відповідач не розрахувався за поставлений товар, борг станом на час звернення до суду склав 24 931,88 грн.

Доказів оплати відповідачем суми 24 931,88 грн. основного боргу, у т.ч. у визначені договором строки, суду не надано.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 24 931,88 грн. підлягає задоволенню.

Також, у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 1897,09 грн. пені, 1246,59 грн. штрафу, 526,26 грн. інфляційних втрат, 155,74 грн. 3% річних, згідно заяви про зміну розміру позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.1 розділу 5 договору, у випадку прострочення розрахунків за відвантажену продукцію, відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (яка діяла в період прострочення) від вартості неоплаченої продукції за кожен календарний день прострочення платежу за відвантажену продукцію та штраф у розмірі 5% від вартості невчасно оплаченої продукції.

Заявлені позивачем 1897,09 грн. пені, розрахунок якої здійснено по кожній видатковій накладній, та 1246,59 грн. 5% штрафу, судом перевірені та задовольняються в межах заявлених сум.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 526,26 грн. інфляційних втрат, 155,74 грн. 3% річних, після перевірки розрахунку, задовольняються судом.

Відповідач письмового відзиву на позов та свого контр розрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та підтвердження наявності обставин звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов’язання щодо оплати отриманого товару в розумінні норм чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бротгаус" (04071, м.Київ, вул.Верхній Вал, буд.30А, офіс 32, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Л.К.О" (03062, м.Київ, вул.Екскаваторна, 35, ) 24 931 (двадцять чотири тисячі дев’ятсот тридцять одну) грн. 88 коп. основного боргу, 1897 (одну тисячу вісімсот дев’яносто сім) грн. 09 коп. пені, 1246 (одну тисячу двісті сорок шість) грн. 59 коп. штрафу, 526 (п’ятсот двадцять шість) грн. 26 коп. інфляційних втрат, 155 (сто п’ятдесят п’ять) грн. 74 коп. 3% річних, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору .

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено: 07.03.2018

Суддя                      О.М.Ярмак