ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/9673/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

за участю секретаря: Натаріної О.О.

розглянувши матеріали касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс", Національного банку України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду

(головуючий - Яковлєв М.Л. судді:, Разіна Т.І., Чорна Л.В., )

від 22.01.2018

у справі № 910/9673/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс"

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Міністерство фінансів України,

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

Національний банк України

про стягнення 43 041 915, 13 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Савенко О.О.;

від відповідача - Мисник Н.В.;

від третьої особи 1 - не з'явився;

від третьої особи 2 - не з'явився;

від третьої особи 3 - Уколов О.Л.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс" (далі - ТОВ "Оптімус Плюс") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") про зобов'язання відповідача зарахувати (повернути) безпідставно списані з його рахунків грошові кошти в рахунок оплати за договором про придбання акцій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 у справі №910/9673/17 в задоволені позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 зупинено апеляційне провадження у справі №910/9673/17 до набрання законної сили судового рішення у адміністративній справі №826/7495/17. При цьому суд апеляційної інстанції виходив з такого:

- на підставі рішення комісії Національного банку України з питань визначення пов'язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами від 13.12.2016 №105 ТОВ "Оптімус Плюс" визнано пов'язаною з ПАТ КБ "Приватбанк" особою;

- виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20.12.2016 прийнято рішення № 2887 "Про погодження умов придбання акцій додаткової емісії неплатоспроможного банку ПАТ КБ "Приватбанк", яким погоджено умови договорів про придбання акцій додаткової емісії від імені пов'язаних осіб неплатоспроможного банку;

- відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив, зокрема з відсутності доказів визнання вказаних рішень незаконними чи їх скасування в установленому порядку;

- в той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що Окружним адміністративним судом міста Києва розглядається справа №826/7495/17 за позовом ТОВ "Оптімус Плюс" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, Міністерства фінансів України, ПАТ КБ "Приватбанк", Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк", уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Соловйової Наталії Анатоліївни, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Шевченка Андрія Миколайовича, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ "Приватбанк" Славкіної Марини Анатоліївни про визнання протиправними та скасування, зокрема, рішення комісії Національного банку України з питань визначення пов'язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами від 13.12.2016 №105;

- з врахуванням викладеного та об'єктивної неможливості розгляду даної справи до вирішення адміністративної справи №826/7495/17, оскільки обставини, які встановлюються в адміністративній справі безпосередньо впливають на оцінку обставин (фактів), які є предметом даного судового розгляду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційне провадження у даній справі підлягає зупиненню на підставі статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018, ТОВ "Оптімус Плюс" подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи ТОВ "Оптімус Плюс", викладені у касаційній скарзі:

- судом апеляційної інстанції порушено норму процесуального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено зокрема, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Зібрані у даній справі № 910/9673/17 докази дозволяють Київському апеляційному господарському суду встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду;

- оскарження рішення НБУ № 105 від 13.12.2016 "Про визначення осіб пов'язаними з ПАТ КБ "Приватбанк" є правом, а не обов'язком ТОВ "Оптімус Плюс". У постановах Верховного Суду України від 06.07.2016 справі № 3-514гс16, від 19.10.2016 у справі № 3-806гс16, від 09.11.2016 у справі № 3-1086гс16 викладено правову позицію, згідно з якою оскарження індивідуального (ненормативного) акту, який слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов'язків фізичних і юридичних осіб приватного права не є належним способом захисту. Суд, апеляційної інстанції, зупинивши провадження у даній справі, відступив від наведеної правової позиції і не навів відповідних мотивів, всупереч частини 4 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018, ПАТ КБ "Приватбанк" подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи ПАТ КБ "Приватбанк", викладені у касаційній скарзі:

- судом апеляційної інстанції порушено принцип змагальності, оскільки всупереч норм пункту 3 частини 1 статті 42, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, не було надано ПАТ КБ "Приватбанк" можливості надати пояснення та заперечення щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі;

- судом апеляційної інстанції порушено норму процесуального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено зокрема, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки такі обставини, які б не міг встановити суд апеляційної інстанції при розгляді даної справи, відсутні;

- безпідставно зупинивши провадження у справі, суд апеляційної інстанції допустив порушення розумності строків розгляду справи та обмежив учасників справи в доступі до правосуддя.

Не погоджуючись з ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018, Національний банк України подав касаційну скаргу на зазначене судове рішення, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на розгляд суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи Національного банку України, викладені у касаційній скарзі:

- судом апеляційної інстанції порушено норму процесуального права, а саме пункт 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено зокрема, що суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, оскільки у матеріалах справи містяться всі необхідні і допустимі докази для прийняття судового рішення;

- статтею 74 Закону України "Про Національний банк України" передбачено, що оскарження рішення, акта або дії Національного банку України не зупиняє їх виконання, а тому оскарження в рамках адміністративної справи рішення Національного банку України № 105 від 13.12.2016 не є підставою для зупинення провадження у даній справі.

Ухвалами Верховного Суду від 16.02.2018 та 23.02.2018 відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс", ПАТ КБ "Приватбанк" та Національного банку України, призначено до розгляду касаційні скарги ТОВ "Оптімус Плюс", Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Національного банку України на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 у справі №910/9673/17 на 13.03.2018. Ухвалами надано учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу, який не перевищує 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Учасники справи своїм правом на подання відзивів на зазначені касаційні скарги не скористалися

Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржуване судове рішення, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення касаційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс", Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Національного банку України з огляду на таке.

Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки, в яких суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, зокрема згідно з пунктом 5 частини 1 у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 74 Закону України "Про Національний банк України" оскарження рішення, акта або дії Національного банку України не зупиняє їх виконання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, пославшись на те, що Окружним адміністративним судом міста Києва розглядається справа №826/7495/17 про визнання протиправними та скасування, зокрема, рішення комісії Національного банку України з питань визначення пов'язаних із банками осіб і перевірки операцій банків з такими особами від 13.12.2016 №105, наведеної імперативної норми частини 2 статті 74 Закону України "Про Національний банк України" не врахував, а тому помилково дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, оскаржувана ухвала Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 підлягає скасуванню, у зв'язку з неправильним застосуванням судом апеляційної інстанції норми процесуального права, а саме пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

З врахуванням викладеного, доводи касаційних скарг ТОВ "Оптімус Плюс", ПАТ КБ "Приватбанк" та Національного банку України щодо порушення судом апеляційної інстанції пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України знайшли своє підтвердження, проте з інших підстав, наведених у даній постанові суду.

Щодо вимог касаційних скарг ПАТ КБ "Приватбанк" та Національного банку України про розподіл судових витрат, то суд касаційної інстанції зазначає, що в розумінні частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Доводи ТОВ "Оптімус Плюс", що суд апеляційної інстанції відступив від правової позиції Верховного Суду України про оскарження індивідуального (ненормативного) акту і не навів відповідних мотивів, всупереч частини 4 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, колегією суддів відхиляються, оскільки можливість оскарження до суду рішень Національного банку України передбачено частиною 1 статті 74 Закону України "Про Національний банк України".

Щодо доводів ПАТ КБ "Приватбанк" про порушення судом апеляційної інстанції принципу змагальності, оскільки всупереч норм пункту 3 частини 1 статті 42, пункту 4 частини 5 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, не було надано ПАТ КБ "Приватбанк" можливості надати пояснення та заперечення щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі, колегія суддів зазначає таке. Статтею 227 Господарського процесуального кодексу України, зокрема пунктом 5 її частини першої, яким керувався суд апеляційної інстанції, передбачено випадки, коли суд зобов'язаний зупинити провадження у справі, та які не залежать від позиції учасників справи.

Керуючись статтями 236, 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус Плюс", Національного банку України, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити.

2. Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 у справі № 910/9673/17 скасувати, а справу передати на розгляд Київського апеляційного господарського суду.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Г.Вронська