ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Справа № 909/32/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1В

секретар судового засідання Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_2 представник

від відповідача 1: не зявився

від відповідача 2 : ОСОБА_3- представник

від третьої особи 1: не зявився

від третьої особи 2: не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" б/н від 01.12.2017

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 (суддя Фанда О.М.., повний текст складено 27.11.2017, м. Івано-Франківськ)

у справі №909/32/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "НВС-Трейдінг", урочище Аеродром, с. Підгір''я

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстрім", с. Паляниця

до відповідача 2: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстрім" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Новекс Дім", м. Івано-Франківськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ,

про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014

ВСТАНОВЛЕНО:

ТОВ "НВС-Трейдінг" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 року (суддя Калашник В.О.) задоволено позов ТОВ "НВС-Трейдінг" до ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк" про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 року. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 року, укладений між ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк", посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 02.10.2014 року, реєстраційний номер 1173.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 рішення Господарського суду Івано-Франкіської області від 28.02.2017 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.08.2017 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.04.2017 і рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.02.2017 у справі № 909/32/17 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Івано-Франківської області.

В даній постанові суд звернув увагу на те, що судами попередніх інстанцій не надано оцінки оспорюваному договору на наявність в ньому відомостей відносно наявності або відсутності заборон на відчуження спірної ділянки, її арешту, тощо; не з'ясовано чи є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна повним та таким, що містить інформацію від початку реєстрації права власності на вказану ділянку за іпотекодателем цієї земельної ділянки; не вирішено питання наявності у сторін у справі пріоритету щодо спірної земельної ділянки, з урахуванням існування декількох іпотечних договорів, укладених у забезпечення різних кредитних договорів.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 у справі №909/32/17 (суддя: Фанда О.М.) позов ТОВ "НВС-Трейдінг" до ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Екстрім" - ТОВ "Новекс Дім", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ "Дельта Банк" - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання недійсним договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014 задоволено. Визнано недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 02.10.2014, укладений між ТОВ "Екстрім" та ПАТ "Дельта Банк" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 02.10.2014, реєстраційний номер 1173.

Рішення суду мотивовано тим, що правовідносини позивача та відповідача ТОВ "Екстрім" у даному спорі пов"язані із процедурою виконання рішення суду по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Тобто ТОВ "Екстрім" було обізнане про наявність виконавчого провадження, а отже і про арешт спірного майна. За наведеного, зазначені в п.14 оспорюваного договору твердження іпотекодавця (ТОВ "Екстрім") про відсутність арешту та заборон, а також судових рішень щодо предмету іпотеки не відповідали дійсності. Однак, вказані відомості не впливають на права позивача щодо предмету іпотеки, а мають наслідки лише для сторін оспорюваної угоди, оскільки за наведених вище обставин накладений виконавчою службою арешт та заборона були чинні.

ПАТ "Дельта Банк" подано апеляційну скаргу б/н від 01.12.2017, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, судом не встановлено фактичних обставин, що мають значення для вирішення справи по суті. Зокрема, скаржник зазначає, що до договору про відступлення вимоги, укладеного 24.05.2016 між ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» та ТОВ «НВС Трейдінг», сторонами було укладено 07.07.2016 додаткову угоду відповідно до умов якої не передавалося право вимоги за іпотечними договорами.

Також скаржник зазначає, що договір про відступлення вимоги від 24.05.2016 між ТОВ «Інвестиційна компанія «ІФГ Капітал» та ТОВ «НВС Трейдінг» укладено в простій письмові формі. В той же час договір іпотеки №194/Zкіп-09, за яким, як помилково вважає позивач останній набув право вимоги, укладений у письмовій формі та нотаріально посвідчений. Отже, зазначений договір є нікчемним, адже у відповідності до ст.220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Скаржник вважає, що відступлення права вимоги за іпотечним договором №194/Zкіп-09 не відбулося, що позбавляє позивача права претендувати на об»єкт іпотеки. АТ «Дельта Банк» володіє вищим пріоритетом щодо предмету іпотеки та мав право укласти оспорюваний договір про задоволення вимог іпотекодержателя та таким чином задоволити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що на момент прийняття судових рішень у ПАТ «Депльта Банк» розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку. Таким чином для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Окрім того, скаржник зазначає, що АТ «Дельта Банк» володіє вищим пріоритетом щодо предмета іпотеки та мав право укласти оспорюваний договір про задоволення вимог іпотекодержателя і таким чином задоволити свої вимоги щодо погашення кредитної заборгованості.

ТОВ «НВС-Трейдінг» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що оскільки при посвідченні оспорюваного договору про задоволення вимог іпотекодержателя, що був укладений 02.10.2014 між відповідачами вимог ч.ч.1-3 ст.55 Закону України «Про нотаріат» (в дійючій на час укладання оспорюваного договору редакції) не було враховано, то вказані обставини є підставою для визнання недійсним укладеного договору.

Представники позивача та відповідача-2 в судовому засіданні виклали доводи та заперечення щодо вимог апеляційної скарги.

Відповідач -1 та треті особи в судове засідання явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили. Враховуючи ту обставину, що відповідач-1 та треті особи на стороні відповідачів належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, останніх не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів. У разі неможливості забезпечення явки представників в судове засідання, сторона у справі не позбавлена права надавати свої вимоги і заперечення у письмовому вигляді.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Між ТзОВ "Український промисловий банк", як кредитором, та ТОВ "Новекс Дім", як позичальником, 23.12.2008, укладено кредитний договір №194/К-08 на відкриття відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті).

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором між банком та ТОВ "Новекс Дім" був укладений іпотечний договір №194/Zкіп-09 від 22.01.2009, відповідно до п.1.1 якого банку в заставу передано земельні ділянки, а саме:

-земельну ділянку площею 1,5000 га, кадастровий №220010355, що розташована с. Поляниця. уч. Прохідний Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку;

-земельну ділянку площею 0,8490 га, кадастровий №:16:1760581, що розташована Калуське шосе, с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області.

Також, в забезпечення виконання позичальником зобов'язань за даним кредитним договором, між ТОВ "Український промисловий банк та ТОВ "Екстрім" був укладений іпотечний договір, посвідчений 29.12.2008 нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1902.

Відповідно до вказаного іпотечного договору в заставу передано земельну ділянку ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №220010123, що розташована в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.10 задоволено позов ТОВ Український промисловий банк до відповідачів, ТОВ Новекс Дім, ТОВ Екстрім - в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Новекс Дім" перед ТОВ "Український промисловий банк" за укладеним між ними кредитним договором № 194/КВ-08 від 23.12.2008 в розмірі 11 041 340,04грн, звернуто стягнення на предмет застави:

відповідно до укладеного між ТОВ "Український промисловий банк та ТзОВ "Новекс Дім" іпотечного договору №194/Zкіп-09 від 22.01.2009 звернуто стягнення на

-земельну ділянку площею 1,5000 га, кадастровий №220010355, що розташована с. Поляниця, уч. Прохідний Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку,

-земельну ділянку площею 0,8490 га, кадастровий №:16:1760581, що розташована Калуське шосе, с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області;

відповідно до укладеного між ТОВ "Український промисловий банк та ТОВ "Екстрім" іпотечного договору №1902 від 29.12.2008 звернуто стягнення на земельну ділянку площею 7,1566 га, кадастровий №220010123, що розташована в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч.Прохідний.

На примусове виконання вказаного рішення видано наказ №1769 від 20.09.2010.

Стягувач, ТОВ "Український промисловий банк звернув вказаний наказ на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Постановою головного державного виконавця серії ВП №22191580 від 26.10.2010 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу №1769 від 20.09.2010.

В зв"язку з відсутністю покупців арештованого майна та відмовою ліквідатора ТОВ "Український промисловий банк залишення за собою непроданого майна головним державним виконавцем винесено постанову серії ВП №22191580 від 21.11.2012 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Стягувач, ТзОВ "Український промисловий банк повторно звернув наказ №1769 від 20.09.2010 на примусове виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби.

Постановою головного державного виконавця серії ВП №35772370 від 21.12.2012 відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню наказу №1769 від 20.09.2010.

На підставі договору № 31-Л про передавання в управління непроданих активів від 05.09.2013, укладеного між ТОВ Український промисловий банк, ТОВ Інвестиційна компанія ІФГ Капітал та Національним банком України, Львівський апеляційний господарський суд постановою від 14.05.2014 замінив сторону стягувача у виконавчих провадженнях ВП № 35772370 та ВП № 21785088, що перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання рішень ДВС України, з ТзОВ "Український промисловий банк" на його правонаступника ТзОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал".

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби серії ВП №35772370 від 05.09.2014 замінено стягувача у виконавчому провадженні з ТОВ "Український промисловий банк" на його правонаступника ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал".

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.11.2016 винесеною у справі №1/21-22/96 вдруге замінено сторону стягувача у виконавчих провадженнях ВП № 35772370 та ВП № 21785088, що перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання рішень ДВС України, з ТОВ "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" на ТОВ "НВС-Трейдінг".

Таким чином позивачем набуто прав іпотекодержателя за іпотечним договором №1902 від 29.12.2008.

Із постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби серії ВП №35772370 від 12.02.2015 про повернення виконавчого документа стягувачу стало відомо, що земельна ділянка площею 7,1566 га, кадастровий №220010123, що розташована в с. Поляниця, Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, уч. Прохідний перебувала в іпотеці у ПАТ «Дельтта Банк» та відповідно до запису про правовласності №5588079 від 02.10.2014 право власності на земельну ділянку у боржника припинено.

Зазначена обставина стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів, тоді як загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього ж Кодексу.

Відповідно до п. 2.6 постанови пленуму ВГСУ від 29.05.13 № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України). За змістом частини третьої статті 207 ГК України господарське зобов'язання, визнане судом недійсним, також вважається недійсним з моменту його виникнення. У силу припису частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч.3 вказаної статті Закону, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені у ст. 203 ЦК України.

Згідно із ч.1-2 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції чинній на момент укладення спірного договору, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно з ст. 55 Закону України "Про нотаріат" в редакції чинній на момент укладення спірного договору, угоди про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. У разі застави майбутнього майна або створення забезпечувального обтяження в майбутньому майні нотаріусу надаються документи, що підтверджують наявність прав на набуття такого майна у власність у майбутньому.

При посвідченні угод про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна.

В разі наявності заборони угода про відчуження майна, обтяженого боргом, посвідчується лише у разі згоди кредитора і набувача на переведення боргу на набувача.

Відповідно до п. 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, в редакції чинній на момент вчинення спірного правочину, при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з главою 14 вказаного порядку, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що як вбачається із Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вказана довідка є повною та такою, що містить інформацію від початку реєстрації права власності на вказану ділянку за іпотекодателем цієї земельної ділянки.

Як вбачається з поданої Інформаційної Довідки Держреєстру речових прав 100934967 та Постанови про відкриття виконавчого провадження (2219/586) від 26.10.2010 (з наступними виправленнями від 17.10.2011) на спірну земельну ділянку накладено арешт та заборонено відчуження з метою виконання наказу №1769 від 20.09.2010 про звернення стягнення серед іншого на іпотечне майно за договором №1902 від 29.12.2008.

08 травня 2014 були перенесені записи про обтяження на нерухоме майно:

- №5586285 - арешт нерухомого майна з 01.11.2010 у виконавчому провадженні ВП №22191580 згідно постанови від 26.10.2010 (стор 28 довідки);

- №5586226 - заборона на нерухоме майно по іпотечному договору №4902 від 29.12.2008 (стор 25 довідки).

01 жовтня 2014 року (запис 5586596 стор 13 довідки) припинено арешт спірного майна на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 22.09.14 без номера.

Судом першої інстанції встановлено, що на запит господарського суду у даній справі Апеляційним судом Київської області повідомлено, що рішення від 22.09.2014 про скасування обтяження - арешту на нерухоме майно, що накладено відділом примусового виконання рішень Департаменту ДВС 01.11.2010 на земельну ділянку кадастровий номер :22:001:01123 площею 7,15 га, що належала ТОВ "Екстім" не ухвалювалось.

Реєстратором на вимогу суду не надано копії рішення суду на підставі якого ним було скасовано арешт вищевказаного нерухомого майна.

02 жовтня 2014 року відповідачами ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Екстрім" укладено оспорюваний договір.

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, правовідносини позивача та відповідача ТОВ "Екстрім" у даному спорі пов"язані із процедурою виконання рішення суду по зверненню стягнення на предмет іпотеки. Тобто ТОВ "Екстрім" було обізнане про наявність виконавчого провадження, а отже і про арешт спірного майна. За наведеного, зазначені в п.14 оспорюваного договору твердження іпотекодавця (ТОВ "Екстрім") про відсутність арешту та заборон, а також судових рішень щодо предмету іпотеки не відповідали дійсності. Однак, вказані відомості не впливають на права позивача щодо предмету іпотеки, а мають наслідки лише для сторін оспорюваної угоди, оскільки за наведених вище обставин накладений виконавчою службою арешт та заборона були чинні.

Щодо посилання ПАТ "Дельта Банк" про наявність у нього вищого пріоритету стосовно спірної земельної ділянки, аніж у позивача, то слід зазначити наступне.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України "Про іпотеку" пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно; вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна; нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Згідно з абз. 4 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність.

Судом правомірно враховано вимоги ст.ст. 3, 13 Закону України "Про іпотеку" в редакції на момент укладання іпотечних договорів, щодо пріоритету іпотеки.

Для визначення пріоритету іпотек, іпотечний договір №152-Д від 21.02.2007, вимоги за яким набуло ПАТ "Дельта Банк" та іпотечний договір №1902 від 29.12.2008, вимоги за яким набуті ТОВ "НВС-Трейдінг", повинні бути зареєстровані у державному реєстрі іпотек (на час їх укладання).

Згідно інформаційної Довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №100934967 (з 29 по 35 сторінку) зареєстрованою є іпотека, що виникла на підставі договору іпотеки №1902 від 29.12.2008 (стор. 34 Довідки).

За договором іпотеки №152-Д від 21.02.2007 зареєстровано лише обтяження - заборона на нерухоме майно (стор.21 Довідки). Натомість відомості про реєстрацію іпотеки за договором №152-Д від 21.02.2007 відсутні.

Отже, враховуючи наведене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що твердження відповідача ПАТ "Дельта Банк" про пріоритет іпотеки за договором №152-Д від 21.02.2007 є необгрунтованими.

Вищенаведене свідчить про переваги (тобто вищий пріоритет) у позивача на спірну земельну ділянку ніж у відповідача ПАТ "Дельта Банк".

Відповідно до частин 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували вимоги, заявлені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст.129 ГПК України Сукупності встановлених по справі обставин суд надав належну оцінку і, з урахуванням вимог вищенаведеного законодавства дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 20.11.2017 у справі №909/32/17 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" б/н від 01.12.2017 без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

4. Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено 06.03.2018.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин.А. В.

суддя Данко Л.С.