КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Справа№ 911/3023/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Угрінчук О.Е. довіреність № 04-09 від 01.02.18

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: Кулаков В.В. довіреність № б/н від 26.01.18

від відповідача-2: Єфімова Т.В. довіреність № 00128/0/14-17 від 26.12.17

від третьої особи: не з'явився

прокурор: Шиленко М.В. посвідчення №029582 від 13.10.14

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд"

на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року

(повний текст складено 22.12.2017 р.)

у справі № 911/3023/15 (суддя Щоткіна О.В.)

за позовом Заступника прокурора міста Ірпеня Київської області в інтересах держави в особі Бучанської міської ради

до: 1. Комунального підприємства Бучабудзамовник Бучанської міської ради

2. Приватного акціонерного товариства Холдингова компанія Київміськбуд

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області

про визнання недійсною додаткової угоди до договору, -

в с т а н о в и в :

Заступник прокурора міста Ірпеня Київської області звернувся до Господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Бучанської міської ради про визнання недійсною укладеної між виконавчим комітетом Бучанської міської ради, комунальним підприємством "Бучабудзамовник" та ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" Додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до договору № 39 від 21.04.2006 (т.І, а.с. 3-11).

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю оспорюванню додаткової угоди №3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006 р. положенням ЦК України, ГК України, Закону України "Про планування і забудову територій", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", інших нормативно-правових актів.

12 листопада 2015 року від відповідача надійшло клопотання про застосування строку позовної давності, у якому зазначено, що строк позовної давності закінчився 29.03.2015 (т.ІІ, а.с. 27-28).

Прокуратура проти застосування позовної давності заперечувала з підстав того, що їй стало відомо про порушене право зі звернення ОСОБА_1. від 24.11.2014 р. (т.ІІ, а.с. 40-41).

Рішенням Господарського суду Київської області від 06.02.2017 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2017 р., позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.09.2017 р. зазначені судові рішення скасовано, а справу № 911/3023/15 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

Рішенням Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі №911/3023/15 позовні вимоги задоволено повністю (т.ІV, а.с.185-194).

22 грудня 2017 року ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити (т.ІV, а.с.199-206).

Апеляційну скаргу мотивовано неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 січня 2018 року апеляційна скарга ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі №911/3023/15 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Жук Г.А.

12 січня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Жук Г.А. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15, розгляд апеляційної скарги призначено на 30 січня 2018 року.

30 січня 2018 року у судовому засіданні оголошено перерву до 13 лютого 2018 року.

13 лютого 2018 року від прокуратури Київської області надійшли завірені копії документів (т.IV, а.с. 224-250).

13 та 27 лютого 2018 року у судових засіданнях оголошено перерви до 27 лютого та 06 березня 2018 року відповідно.

У судовому засіданні 06 березня 2018 року представник ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Представники прокуратури та Бучанської міської ради у судовому засіданні 06 березня 2018 року надали пояснення у яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники Виконавчого комітету Бучанської міської ради Київської області та Комунального підприємства Бучабудзамовник Бучанської міської ради у судове засідання 06 березня 2018 року не з'явились, про причини неявки колегію суддів не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Враховуючи викладене та те, що ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представників третьої особи та відповідача-1 не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників третьої особи та відповідача-1.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права і надавши сторонам право виступити у судових дебатах, встановила наступне.

30 січня 2003 року 11 сесією 4 скликання Бучанської селищної ради № 330-11-ХХІV прийнято рішення "Про виділення земельної ділянки", яким виділено розташовану у районі стадіону між бульваром Б.Хмельницького, вул. Вишневою та вул. Нове Шосе у селищі Буча земельну ділянку площею 9.7 га ХК "Київміськбуд" для житлового будівництва багатоповерхових будинків згідно розробленого проекту детального планування житлового мікрорайону м. Буча (т.І, а.с. 33).

21 квітня 2006 року між Виконавчим комітетом Бучанської міської ради (далі - позивач), КП "Бучабудзамовник" (далі - відповідач-1) та ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" далі - відповідач-2) укладено Договір № 39 (т.І, а.с. 17-22)

За змістом п. 1.1 Договору № 39 сторони домовились направляти свої сили на реалізацію Проекту, пов'язаного з будівництвом на земельній ділянці, визначеній у п. 1.2 цього Договору, що надається третьою особою відповідачу-2 на умовах договору оренди.

Перша черга: а) Перший пусковий комплекс - житловий будинок № 1; дитячий садок на 140 місць, інженерні мережі і споруди (в т. ч. підземний перехід), котельна; б) Другий пусковий комплекс - житловий будинок № 2, 3, школа на 900 місць.

Друга черга: а) Житловий будинок № 4, наземний багатоповерховий паркінг на 480 а/м, дольова участь у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну відповідно до додаткової угоди, але не менше опосередкованої вартості будівництва об`єктів медичних установ, рекомендованих Мінбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок).

Під об`єктом інвестування сторони розуміють квартири або нежитлові приміщення різного функціонального призначення (в т.ч. вбудовано-прибудовані приміщення, машиномісця у паркінгу, тощо), які після завершення будівництва стають окремим майном.

Відомості про земельну ділянку: місце розташування: смт. Буча у межах вул. Вишнева, вул. Нове шосе, б-р. Б.Хмельницького; кадастровий номер: розмір - 9, 7 га; цільове призначення: будівництво багатоповерхових житлових будинків житлового кварталу; рішення "Про виділення земельної ділянки" № 330-11-24 від 30.01.2003; документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою: рішення "Про виділення земельної ділянки" № 330-11-24 від 30.01.2003 (п. 1.2 Договору №39).

Відповідно до п. 1.3 Договору № 39 в рамках цього договору сторони є замовниками будівництва об`єкта, кожна із сторін в межах функцій та обов`язків, визначених даним Договором.

Цей договір є новою редакцією інвестиційно-підрядного договору від 28.05.2003 р., 1/206 (п. 1.4 Договору № 39).

Пунктом 2.1 Договору № 39 від 21.04.2006 передбачено, що фінансування проектування та будівництва об`єкту здійснює відповідач-2 шляхом залучення коштів від юридичних та фізичних осіб.

Згідно п. 3.6 Договору № 39 сторони домовились, що відповідач-2 зобов`язаний організувати і здійснити виконання своїх обов`язків та реалізацію своїх прав і повноважень таким чином, щоб забезпечити: передачу третій особі квартир у с. Буча, безкоштовно 5 % від загальної площі житла та 2 % службового житла від загальної площі всіх квартир в об`єкті.

Відповідно до п.п. 13 п. 4.4 Договору № 39 відповідач-2 зобов`язується передати до комунальної власності територіальної громади: інженерні мережі, споруди, котельну, дитячий садок та школу.

Згідно п. 5.1 Договору № 39, цей Договір діє з моменту його підписання сторонами до повного виконання ними своїх зобов`язань, але не пізніше строку закінчення дії договору оренди земельної ділянки.

10 липня 2008 року відповідно до Акту прийому-передачі квартир відповідач-2 передав, а позивач прийняв 17 квартир загальною площею 1326,0 кв.м., загальною вартістю 4814401,02 грн. згідно договору №1/206 від 21.05.03 р. Вказаний акт зі сторони позивача підписано головою Бучанської міської ради Федоруком А.П. та скріплено печаткою Бучанської міської ради (т.ІV, а.с. 96).

27 серпня 2009 року відповідно до рішення 55 сесії 5 скликання Бучанської міської ради № 1441/3-5-V прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Буча котельні по вул. Вишнева, 3 і відповідно до рішення № 1441/1-55-V - дитячий садок (т.І, а.с. 26, 28).

Згідно Акту прийому-передачі на баланс дитячого садка на 140 місць по бульвару Б.Хмельницького, 8 в м. Буча Київської області згідно в т.ч. рішення Бучанської міської ради №1441/1-55-V від 27.08.2009 р. "Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Буча дитячого садочку на 140 місць по бульвару Б.Хмельницького, 8" відповідачем-2 передано зазначену будову до комунальної власності на баланс Бучанському відділу освіти, а виконавчу документацію та технічний паспорт на комунальні споруди і обладнання - відповідним службам Бучанського міськвиконкому, Авізо є додатком до цього Акту. Вказаний акт зі сторони позивача підписано першим заступником міського голови Ю.А. Хоменко, затверджено міським головою А.П. Федоруком та скріплено печаткою Бучанської міської ради (т.ІІ, а.с. 76-77).

28 серпня 2009 року відповідно до Акту прийому-передачі квартир відповідач-2 передав, а позивач прийняв 14 квартир загальною площею 1134,0 кв.м., загальною вартістю 7790580,0 грн. згідно договору №39 від 21.04.2006 р. Вказаний акт зі сторони позивача підписано головою Бучанської міської ради Федоруком А.П. та скріплено печаткою Бучанської міської ради (т.ІV, а.с. 97).

28 січня 2010 року відповідно до рішення 61 сесії 5 скликання Бучанської міської ради № 1692-61-v прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Буча мережі та споруди водопостачання та водовідведення житлового кварталу на розі вул. Вишнева, вул. Нове шосе, бульвару Б.Хмельницького (т.І, а.с. 24).

Згідно Акту прийому-передачі до комунальної власності територіальної громади м. Буча мереж і споруд водопостачання та водовідведення житлового кварталу на розі вул. Вишнева, вул. Нове Шосе та бул. Б.Хмельницького в м. Буча від 2011 р., в т.ч. відповідно до рішення Бучанської міської ради №1692-61-V від 28.01.2010 р. передано до комунальної власності територіальної громади м. Буча мережі та споруди водопостачання та водовідведення вищевказаного житлового кварталу, а виконавчу документацію та технічний паспорт на комунальні споруди і обладнання - КП "Ірпіньводоканал", Авізо є додатком до цього Акту. Вказаний акт зі сторони позивача підписано першим заступником міського голови Ю.А. Хоменко та скріплено печаткою Бучанської міської ради (т.IV, а.с. 94-95).

За змістом наявних у матеріалах справи підтверджень Бучанської міської ради, останньою підтверджено прийняття від ХК "Київміськбуд" на баланс: "Буча, Вишневої, Нове шосе, Б. Хмельницького в межах вул., (д/с на 140 місць), в т.ч. ІТП - 217485,83, поштова адреса об'єкту: Київська обл., м. Буча, б-р Хмельницького, 8" в сумі 11869141,51 грн. без ПДВ згідно авізо №404 від 19.03.2010 р.; "Буча, Вишневої, Нове шосе, Б.Хмельницького в межах вул., (котельня), поштова адреса об'єкту: Київська обл., м. Буча по вул. Вишнева, 3" в сумі 7038885,60 грн. без ПДВ згідно авізо № 407 06.05.2010 р.; мережі і споруди водопостачання та водовідведення житлового кварталу на розі вул. Вишнева, вул. Нове Шосе, б-ра Б.Хмельницького в сумі 24099214,00 грн. без ПДВ згідно авізо №455 від 30.05.2011 (т.І, а.с.106, т.ІІ, 11-13).

Листом від 14.07.2011 р. №5251/0/2-11 відповідач-2 звернувся до голови Бучанської міської ради та КП "Бучабудзамовник" у якому зазначав по те, що станом на момент звернення зі вказаним листом, внесок компанії у соціальну та інженерно-транспортну інфраструктуру м. Буча складає 19,57%, а тому з метою приведення договору у відповідність до п. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" пропонував підписати додаткову угоду (т.І, а.с. 39-40).

Листом від 15.12.2011 № 7/15-17403 Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон України) повідомив виконавчий комітет Бучанської міської ради про те, що Договір № 39 від 21.04.2006 є інвестиційним договором, яким ХК "Київміськбуд" визначено, як замовника будівництва та зазначило, що "органам місцевого самоврядування заборонено вимагати від замовників будівництва надання будь-яких послуг крім пайової участі у будівництві шляхом укладення відповідного договору; органи місцевого самоврядування за зверненням замовника зобов'язані внести зміни до умов договору про пайову участь (якими визначено розмір участі у більшому розмірі, ніж це встановлено законом)" (т.І, а.с. 41-42).

29 березня 2012 року Рішенням 23 сесії 6 скликання Бучанської міської ради №609-23-VI затверджено Порядок сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча та визначено, що воно набирає чинності з 01.04.2012 (т.І, а.с. 72-78).

19 квітня 2012 року Рішенням Виконавчого комітету Бучанської міської ради № 745 "Про укладення додаткової угоди до договору № 39 від 21.04.2006, укладеного між АТ ХК "Київміськбуд", КП "Бучабудзамовник" та Бучанською міською радою", у зв'язку з розглядом звернення відповідача-2 щодо приведення у відповідність до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Договору № 39 від 21.04.2006, укладеного між відповідачем-2, відповідачем-1 та позивачем, враховуючи ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Прикінцеві положення вищезгаданого Закону щодо приведення у відповідність до вимог даного закону договори, враховуючи вимоги Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та розрахунки здійснені відповідачем-1, вирішено привести у відповідність до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Договір № 39 від 21.04.2006, шляхом підписання додаткової угоди. Надано повноваження першому заступнику міського голови на підписання додаткової угоди (т.І, а.с. 47). Вказане рішення підписано міським головою А.П. Федорук, керуючим справами Г.В. Сурай та погоджено першим заступником міського голови Г.В, Дмитренко.

03 липня 2012 року між третьою особою (в особі першого заступника міського голови Дмитренка Г.В., який діяв на підставі рішення Бучанської міської ради від 29.03.2012 р. №609-23-VI), відповідачем-1 та відповідачем-2 відповідно до п. 6.3 Рішення Бучанської міської ради "Про затвердження Порядку сплати пайової участі замовника у розвитку інфраструктури міста Буча" від 29.03.2012 № 609-23-6 підписано додаткову угоду № 3 до Договору № 39 від 21.04.2006, згідно з умовами п. 1 якої сторони дійшли згоди викласти п. 3.6 Договору у наступній редакції: "У зв`язку з будівництвом житлових будинків № 3 та № 4 кварталу забудови в межах вул. Нове шосе, вул. Вишневої та бул. Б.Хмельницького в м. Буча Київської області відповідач-2 передає третій особі шість квартир загальною площею 493,3 кв.м., на суму 2663820,00 грн. у житловому будинку № 14 по вул. Нове шосе в м. Буча Київської області та нежитлові приміщення № 4, 8, 9 загальною площею 388,80 кв.м. на суму 2099520,00 грн. у житловому будинку № 4 по вул. Б.Хмельницького в м. Буча Київської області (т.І, а.с. 48).

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006 виконання умов щодо будівництва школи на 900 місць; наземного багатоповерхового паркінгу на 480 а/м; дольової участі у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну, але не менше опосередкованої вартості будівництва об`єктів медичних установ, рекомендованих Мінрегіонбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок), втрачають чинність з моменту підписання даної додаткової угоди.

04 липня 2012 року на виконання умов додаткової угоди №3 до договору №39 відповідач-2 передав, а Виконавчий комітет Бучанської міської ради на виконання додаткової угоди №3 до договору №39 прийняв за Актом: прийому-передачі житла №28-31 - 3 квартири загальною площею 261,6 м.кв. вартістю 1412640,00 грн., прийому-передачі житла №38-32 - 3 квартири загальною площею 231,7 м.кв. вартістю 1251180,00 грн.. та за № 28-30 прийому-передачі нежитлових приміщень - 3 нежитлових приміщення загальною площею 388,8 кв.м. вартістю 2099520,00 грн. (т.І, а.с. 103-105, 106).

06 вересня 2012 року відповідно до рішення 32 сесії 6 скликання Бучанської міської ради № 722-29-VI прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Буча зовнішні газові мережі та споруди до них (т.І, а.с. 29-30).

22 листопада 2012 року відповідно до рішення 32 сесії 6 скликання Бучанської міської ради № 912-32-VI прийнято безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Буча інженерні мережі: дощову каналізацію та очисні споруди (т.І, а.с. 24).

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги обґрунтовані невідповідністю оспорюванню додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006 положенням ЦК України, ГК України, Закону України "Про планування і забудову територій", Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та інших нормативно-правових актів.

За доводами прокурора: ділянка в оренду не передавалась; п. 1 оспорюваної угоди зменшено загальну площу квартир, що підлягають передачі (замість 17 квартир загальною площею 1307,84 кв.м по бульв. Б. Хмельницького та 14 квартир загальною площею 1134 кв.м. передачі підлягало 6 квартир загальною площею 493,3 кв.м. та нежитлові приміщення площею 388,8 кв.м., а також визначено такими, що втратили чинність положення щодо виконання будівництва школи та паркінгу, а також дольової участі у будівництві поліклініки); договір №39 став новою редакцією інвестиційно-підрядного договору № 1/206 від 28.05.2003, а тому не підлягає приведенню у відповідність із змінами у законодавстві щодо пайової часті.

У письмових поясненнях Бучанської міської ради зазначено про порушення оспорюванню додатковою угодою №3 її прав шляхом позбавлення внаслідок її укладення доступу до важливих об'єктів соціального призначення (т.IV, а.с. 78-79).

Звертаючись з апеляційною скаргою відповідач-2 вказує, що судом залишено поза увагою той факт, що Додаткову угоду № 3 укладено з метою внесення змін до договору щодо сплати пайовою участі та підставою для чого стали зміни у законодавства в сфері регулювання містобудівної діяльності (прийняття Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011) і такі корективи були обов'язковими в силу рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 № 7-рп/2009. На думку апелянта, Бучанська міська рада, приймаючи рішення № 609-23-6 від 29.03.2012 р. та затверджуючи порядок сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча діяла на підставі закону; оспорювану додаткову угоду укладено на виконання рішенням № 745 від 19.04.2012, яким визначено привести у відповідність до вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" договір № 39 від 21.04.2006 шляхом підписання додаткової угоди; розмір пайового внеску складає 25,8% від вартості будівництва, що перевищує встановлений ч. 6 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності" граничний розмір пайової участі. Апелянт зазначає, що у оскаржуваному рішенні не встановлено невідповідність мети укладення додаткової угоди № 3 інтересам суспільства і держави. Також апелянт вказував на неврахування судом першої інстанції відсутності доказів скасування рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради на підстави якого укладено оспорювану Додаткову угоду № 3.

На підтвердження своїх доводів в частині розміру пайової участі відповідачем-2 надано Довідку про стан розрахунків пайової участі в м. Буча у якій зазначено, що Бучанській міській раді в рахунок сплати пайової участі передано 2953,3 кв.м. житлової площі та 388,8 кв.м. нежитлової площі загальною вартістю 17368321,02 грн. з ПДВ та до комунальної власності м. Буча - об'єкти комунальної та соціальної інфраструктури вартістю 51608691,73 грн. з ПДВ (т.І, а.с. 93, т.IV, а.с. 87), а також Акти прийому-передачі житла та нежитлових приміщень та відповідні підтвердження органу місцевого самоврядування про передачу на баланс (т.І, а.с. 103-105, 106, т.ІІ, а.с. 11-13, 14-16).

З'ясувавши обставини справи та здійснивши перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За змістом абз. 1 ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

Відповідно до абз. 1, 3, 5, 6 ст. 25 Закону України "Про планування і забудову територій" (у редакцій чинній на момент укладення Договору №39) комплексна забудова території є засобом забезпечення громадських та приватних інтересів, спрямованих на попереднє проведення інженерної підготовки, спорудження зовнішніх інженерно-транспортних мереж, об'єктів соціальної сфери, жилих будинків, благоустрою території, інших об'єктів містобудування. Комплексна забудова території забезпечується одним або кількома забудовниками. Функції замовника на будівництво виконавчий орган відповідної ради, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, у разі делегування їм таких повноважень відповідними радами, виконують безпосередньо або делегують їх на конкурсній основі генеральній будівельній організації (підрядній організації) у порядку, встановленому законодавством. Розмір коштів інвесторів, що залучаються на пайових засадах для упорядкування території комплексної забудови, визначається договорами між замовником та інвестором на підставі проектної документації. Майнові права на збудовані об'єкти містобудування визначаються договорами між замовником та інвестором у встановленому законом порядку.

Згідно з абз. 1, 5 ст. 27 Закону України "Про планування і забудову територій" (у редакцій чинній на момент укладення Договору №39) фізичні, юридичні особи, які отримали дозвіл на будівництво об'єкта містобудування, отримують вихідні дані на проектування цього об'єкта. Вихідними даними можуть визначатися також вимоги до пайової участі замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів. Граничний розмір коштів на розвиток відповідної інфраструктури та порядок його визначення встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, чинне станом на момент укладення Договору №39 законодавство не передбачало обов'язкового укладення договору пайової участі, проте встановлювало можливість визначення розміру пайової участі замовників при здійсненні забудови території у відповідному договорі між замовником (яким може бути в т.ч. виконавчий орган відповідної ради) та інвестором.

В подальшому, згідно Закону України №509-VI (509-17) від 16.09.2008 р. Закон України "Про планування і забудову територій" доповнено ст. 27-1, якою конкретизовано обов'язок щодо пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Згідно ч.ч. 1-5 ст. 27-1 Закону України "Про планування і забудову територій" створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населених пунктів належить до відання відповідних органів місцевого самоврядування.

Замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Відповідно до ч. 8 ст. 27-1 цього Закону органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема, житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі (внеску) замовника, встановленої цією статтею.

Закон України "Про планування і забудову територій" втратив чинність у зв'язку з прийняттям 17.02.2011 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (в редакції чинній на момент укладення оспорюваної угоди) порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч.3 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності").

До пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу, за рахунок коштів інвесторів; 9) об`єктів інженерної, транспортної інфраструктури, об'єктів енергетики, зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу); 10) об`єктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків. (ч.4 ст. 40 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності").

29 березня 2012 року Рішенням 23 сесії 6 скликання Бучанської міської ради №609-23-VI затверджено Порядок сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча (далі - Порядок) та визначено, що воно набирає чинності з 01.04.2012; розмір пайової участі для житлових будинків з вбудовано-прибудованими об'єктами комерційного призначення для комерційного призначення - 10%, для житлового фонду 4%; нежитлових будівель та споруд визначено у розмірі 10%, багатоквартирних житлових будинків - 4%; п. 6.3 передбачено, що крім пайової участі, додатково може здійснюватися передача житлових або нежитлових приміщень за погодженням та домовленістю сторін (т.І, а.с. 72-78).

Відповідно до ч. 7 ст. 40 цього Закону (в редакції чинній на момент укладення оспорюваної угоди) органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у т.ч. здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у т.ч. шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Частиною 5 ст. 30 цього закону (в редакції чинній на момент укладення спірного договору) передбачено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об`єктів інженерної інфраструктури перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Аналогічні положення також містяться у п. 5.4 Порядку сплати пайової участі у розвитку інфраструктури міста Буча.

Згідно ч. 7 Прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності": якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим Законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом.

Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

Разом з цим, в п. 1.1 Договору (до внесення змін оспорюванню додатковою угодою) містились положення в частині виконання умов щодо будівництва школи на 900 місць; наземного багатоповерхового паркінгу на 480 а/м; дольової участі у будівництві поліклініки на 600 відвідувань за зміну, але не менше опосередкованої вартості будівництва об'єктів медичних установ, рекомендованих Мінрегіонбудом (поліклініка на 150 відвідувань за зміну, лікарня на 90 ліжок), які не відповідали положенням ст. 40 зазначеного Закону і у відповідності до п. 7 Прикінцевих положень зазначеного закону підлягали приведенню у відповідність до змін, які стались у законодавстві.

З метою приведення Договору №39 у відповідність до п. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" відповідач-2 звернувся до голови Бучанської міської ради та КП "Бучабудзамовник" листом від 14.07.2011 р. №5251/0/2-11 (т.І, а.с. 39-40).

Чинна станом на момент звернення відповідача-2 до позивача з метою приведення укладеного договору у відповідність до вимог чинного законодавства редакція ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", встановлювала заборону органам місцевого самоврядування вимагати від замовника будівництва надання будь-яких послуг, у т.ч. здійснення будівництва об`єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених ч. 5 ст. 30 цього Закону.

Крім того, Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон України) листом від 15.12.2011 № 7/15-17403 повідомило виконавчий комітет Бучанської міської ради, про те, органам місцевого самоврядування заборонено вимагати від замовників будівництва надання будь-яких послуг крім пайової участі у будівництві шляхом укладення відповідного договору; органи місцевого самоврядування за зверненням замовника зобов'язані внести зміни до умов договору про пайову участь, якими визначено розмір участі у більшому розмірі, ніж це встановлено законом (т.І, а.с. 41-42).

Отже прийняття рішення №757 та укладення додаткової угоди №3 з метою приведення договору №39 у відповідність до вимог чинного законодавства не суперечило вимогам діючого на момент вчинення таких дій Закону, а тому позовні вимоги з заявлених прокурором підстав - задоволенню не підлягають.

Крім того, колегія суддів зазначає про вірність доводів апелянта про те, що оспорювану додаткову угоду №3 укладено на виконання рішення виконавчого комітету Бучанської міської ради №745 від 19.04.2012, яке є чинним та у встановленому законодавством порядку не скасоване, що додатково виключає підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що оспорювана додаткова угода № 3 від 03.07.2012 до Договору № 39 від 21.04.2006, не суперечить вищезазначеним нормам законодавства та, у зв'язку з цим не порушує права позивача, оскільки є такою, що відбулась у зв'язку зі змінами у законодавстві, які не передбачали можливості органів місцевого самоврядування вимагати від замовників будівництва надання будь-яких послуг, крім пайової участі (у визначеній законом формі) та визначало необхідність приведення існуючих угод у відповідність з вимогами чинного законодавства.

Крім того, матеріали справи містять докази виконання договору №39, вчинені до внесення у нього змін додатковою угодою №3, а саме: Акт прийому-передачі 17 квартир (10.07.2008 р.); рішення Бучанської міської ради № 1441/3-5-V про прийняття до комунальної власності котельні по вул. Вишнева, 3 (27.09.2009 р.) і № 1441/1-55-V про прийнняття дитячого садочка (27.08.2009 р.); Акту прийому-передачі дитячого садочка до комунальної власності на баланс Бучанському відділу освіти; Акту прийому-передачі 14 квартир (28.08.2009 р.); рішення Бучанської міської ради № 1692-61-v про прийняття до комунальної власності мереж та споруди водопостачання та водовідведення житлового кварталу (28.01.2010); Акту прийому-передачі до комунальної власності мереж та споруд водопостачання та водовідведення житлового кварталу (2011 р.); підтвердження Бучанської міської ради щодо прийняття від ХК "Київміськбуд" на баланс відповідних будівель: (д/с на 140 місць),згідно авізо №404 від 19.03.2010 р.; котельні згідно авізо № 407 06.05.2010 р.; мережі і споруди водопостачання та водовідведення згідно авізо №455 від 30.05.2011; (т.І, а.с. 106, т.ІІ, 11-13).

Також матеріали справи містять Акти від 04.07.2012 р. приймання-передачі за якими на виконання додаткової угоди №3 передано визначені нею квартири та нежитлові приміщення та рішення Бучанської міської ради, якими прийнято безоплатно до комунальної власності зовнішні газові мережі та споруди до них (06.09.2012), дощову каналізацію та очисні споруди (22.11.2012).

Щодо поданої відповідачем-2 заяви про застосування строків позовної давності до вимог про визнання недійсною спірної додаткової угоди (т.І,, а.с. 56; т.ІІ, а.с. 27-28) колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України).

У відповідності до статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та наданих позивачем та прокурором пояснень, Заступник прокурора міста Ірпеня звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Бучанської міської ради.

За доводами прокурора, перебіг позовної давності слід обраховувати від дати, коли про порушення права довідався саме прокурор.

І в разі пред'явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою, уповноваженою на це, особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів або інтересів територіальної громади.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-1047цс17 від 22.06.2017.

Для юридичної особи як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №3-59гс14 від 19.08.2014.

В силу положень чинної станом на момент звернення з позовом ст. 29 ГПК України, а також чинної станом на момент прийняття даної постанови ч. 2 ст. 45 ГПК України, позивачем у даній справі є Бучанська міська рада, відповідно позовна давність має обчислюватись від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатись саме позивач у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 9 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Сільські, селищні, міські, районні у містах, районні, обласні ради мають печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням, рахунки в установах банків України.

Положеннями ст. 26 вказаного Закону визначено коло питань, віднесених до вирішення виключно на пленарних засіданнях відповідної ради. Серед переліку вказаних питань, питання щодо приведення у відповідність до вимог діючого законодавства договорів в частині визначення пайової участі не передбачено.

Відповідно до ч.ч. 1, 8 ст. 51 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчим органом в т.ч. міської ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Виконавчий комітет ради є підзвітним і підконтрольним раді, що його утворила, а з питань здійснення ним повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Згідно з пп. 5) , п. 2), ч. 1 ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування" до відання виконавчих органів в т.ч. міських рад належать в т.ч. залучення на договірних засадах коштів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, розташованих на відповідній території, та коштів населення, а також бюджетних коштів на будівництво, розширення, ремонт і утримання на пайових засадах об'єктів соціальної і виробничої інфраструктури та на заходи щодо охорони навколишнього природного середовища.

За змістом ч. 3 ст. 12 вказаного Закону міський голова очолює виконавчий комітет відповідної міської ради, головує на її засіданнях.

За змістом п. 3, 14, 16 ч. 4 та ч. 6 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування" міський голова: підписує рішення ради та її виконавчого комітету; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради. При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Спірна додаткова угода до договору укладалась від імені Бучанської міської ради у межах визначених вищезазначеними нормами законодавства повноважень, її виконавчим органом - Виконавчим комітетом Бучанської міської ради і підписувалась Першим заступником Міського голови Дмитренком Г. В. на виконання рішення Виконавчого комітету Бучанської міської ради №745 від 19.04.2012 "Про укладення додаткової угоди до договору № 39 від 21.04.2006, укладеного між АТ ХК "Київміськбуд", КП "Бучабудзамовник" та Бучанською міською радою", що в свою чергу підписувалось Міським головою Федоруком А. П., який головує на засіданнях Бучанської міської ради і представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, і додатком № 1 до якого була спірна додаткова угода № 3 від 03.07.2012.

Підпис Першого заступника Міського голови Дмитренко Г. В. на спірній додатковій угоді № 3 від 03.07.2012 до договору №39 від 21.04.2006 скріплений печаткою Бучанської міської ради.

Викладені обставини, з урахуванням положень законодавства свідчать про те, що позивач - Бучанська міська рада довідалась про обставини укладення між Виконавчим комітетом Бучанської міської ради, КП "Бучабудзамовник" Бучанської міської ради та ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" спірної додаткової угоди №3 від 03.07.2012 до Договору №39 від 21.04.2006 в момент її підписання і укладення - 03.07.2012.

Отже, строк позовної давності у вказаній справі сплив через три роки з 04.07.2015.

Разом з тим, прокурор звернувся до суду з позовом про визнання недійсною Додаткової угоди № 3 від 03.07.2012 лише 14.07.2015, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про порушення місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного з'ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15 підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11 грудня 2017 року у справі № 911/3023/15 скасувати та прийняти нове рішення:

"1. У задоволенні позову - відмовити.

2. Стягнути з Бучанської міської ради (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 12, ) в доход Державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

3. Стягнути з Бучанської міської ради (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, ) 1760 (одну тисячу сімсот шістдесят) 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 2040 (дві тисячі сорок) грн. 00 коп. судового збору за подання касаційної скарги."

3. Стягнути з Бучанської міської ради (08292, Київська обл., м. Буча, вул. Енергетиків, 12, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вул. Суворова, 4/6, ) 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду Київської області видати відповідні накази.

5. Справу № 911/3023/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Жук

(повний текст складено 07.03.2018 р.)