ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"28" лютого 2018 р.                      Справа № 911/3230/17

за позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю “СТРОЙПЕРЛІТ”, Київська область,

Києво-Святошинський район, с. Тарасівка

до                    ПрАТ “АГРОФІРМА БЕРЕЗАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА”, Київська область,

Баришівський район, с. Садове

про                     стягнення 389863, 72 грн.

Суддя Лопатін А. В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

встановив:

До господарського суду Київської області 01.11.2017 р. надійшла позовна заява від 25.10.2017 р. № 137 (вх. № 3261/17, 01.11.2017 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю “СТРОЙПЕРЛІТ” (позивач) до ПрАТ “АГРОФІРМА БЕРЕЗАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА” (відповідач) про стягнення 389863, 72 грн. заборгованості за поставлений товар.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано взяті на себе зобов’язання за договором поставки від 10.04.2017 р. №1004-17-СВК, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.11.2017 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та розгляд справи призначено на 29.11.2017 р.

29.11.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

29.11.2017 р. у судове засідання представник відповідача не з’явився, хоча про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 03.11.2017 р. Разом з тим, останнім, як вже зазначалось, подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.11.2017 р. продовжено строк розгляду спору у справі № 911/3230/17 на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 10.01.2018 р.; повторно зобов'язано позивача подати: оригінали (для огляду) доданих до позовної заяви копій документів; власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також не має рішення цих органів з такого спору; повторно зобов'язано відповідача подати: оригінали (для огляду) та копії (для залучення до матеріалів справи) статутних документів; витяг з ЄДРПОУ станом на день порушення провадження у справі; відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень та контррозрахунок суми заявленої до стягнення позивачем.

01.12.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано заяву про забезпечення позову, якою останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні ПрАТ “АГРОФІРМА БЕРЕЗАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА” в розмірі, що відповідає розміру поставленого, але не сплаченого товару ТОВ “СТРОЙПЕРЛІТ”, а саме 389863,72 грн., які є на рахунках ПрАТ “АГРОФІРМА БЕРЕЗАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА”, про що винести відповідну ухвалу.

01.12.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про залучення документів до матеріалів справи.

29.12.2017 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про уточнення розрахунку штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача.

10.01.2018 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.01.2018 р. розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 24.01.2018 р., встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень та контррозрахунком суми заявленої до стягнення позивачем – до 22.01.2018 р. (копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду), попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, роз’яснено позивачу, що в строк до 24.01.2018 р. він має право надіслати суду відповідь на відзив, у разі наявності такого, копію якого направити відповідачу, докази чого надати суду, роз’яснено сторонам, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, роз’яснено сторонам, що на будь-якій стадії судового процесу сторони можуть укласти мирову угоду, зробивши спільну письмову заяву і повідомити про це суд.

22.01.2018 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про уточнення розрахунку штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.01.2018 р. розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 07.02.2018 р. встановлено строк для подання відповідачем відзиву на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень та контррозрахунком суми заявленої до стягнення позивачем – до 05.02.2018 р. (копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду), попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, роз’яснено позивачу, що в строк до 07.02.2018 р. він має право надіслати суду відповідь на відзив, у разі наявності такого, копію якого направити відповідачу, докази чого надати суду, повторно роз’яснено сторонам, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, повторно роз’яснено сторонам, що на будь-якій стадії судового процесу сторони можуть укласти мирову угоду, зробивши спільну письмову заяву і повідомити про це суд.

31.01.2018 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником позивача подано клопотання про уточнення розрахунку штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача.

07.02.2018 р. в присутній судовому засіданні представник позивача надав докази направлення відповідачу клопотання про уточнення розрахунку штрафних санкцій, що, як зазначає позивач, підлягають стягненню з відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2018 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 28.02.2018 р.

28.02.2018 р. у судове засідання представник відповідача не з’явився, хоча про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 07.02.2018 р.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступне:

Під час розгляду справи, 01.12.2017 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми позовних вимог, а саме: 389863,72 грн., які, як зазначає позивач, наявні на банківських рахунках ПрАТ “АГРОФІРМА БЕРЕЗАНСЬКА ПТАХОФАБРИКА”.

В обґрунтування даної заяви, позивач зазначає, що відповідач починаючи з червня 2017 року привласнив кошти позивача та безпідставно ними користується на власний розсуд, ігноруючи права позивача як законного власника цих коштів. Часткова оплата грошових коштів відповідачем в жовтні 2017 року в сумі 57977,18 грн., була здійснена лише після направлення листа-вимоги та копій документів до суду про стягнення заборгованості в судовому порядку. Такі дії відповідача свідчать про те, що останній не налаштований виконувати умови договору належним чином, а намагається ввести суд в оману частковим виконанням своїх основних зобов'язань. З огляду на викладені обставини, у позивача є підстави побоюватись, що така позиція відповідача може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі частиною шостою ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків (постанова Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22 грудня 2006 року).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що заявником належними доказами не доведено наявності обставин, які покладено в основу обґрунтування заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, зокрема вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після подання позову до суду, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, тобто дій, які можуть утруднити виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що вказана заява позивача не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю “СТРОЙПЕРЛІТ” про забезпечення позову відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у порядку, встановленому ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 03.03.2018 р.

Суддя                                 А.В. Лопатін