ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 березня 2018 р. Справа № 903/863/17

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем'як В. М., за участі секретаря судового засідання Ведмедюка М. П., розглянувши матеріали по справі № 903/863/17 за позовом: Фізичної особи-підприємця Хайчевського Олега Васильовича, м. Луцьк

до відповідача 1: Департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, м. Луцьк

до відповідача 2: Товариство з додатковою відповідальністю "Нововолинське АТП-10708", м. Нововолинськ,

про скасування рішення конкурсного комітету, визнання недійсними п. 20 наказу № 7 від 09.02.2017р. та визнання недійсним договору про організацію перевезення пасажирів

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Гаврищук А. О. - довіреність від 13.11.2017р.

від відповідача 1: не прибув

від відповідача 2: Олейник І. Ю. - договір про надання правової допомоги від 01.09.2017р.

Суть спору: позивач - Фізична особа-підприємець Хайчевський Олег Васильович звернувся до суду з позовом до відповідача - Департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з додатковою відповідальністю "Нововолинське АТП-10708" про скасування рішення конкурсного комітету. визнання недійсними п. 20 наказу № 7 від 09.02.2017р. та визнання недійсним договору про організацію перевезення пасажирів.

В обґрунтування позовних вимог посилається, що рішення комітету, яке оформлене протоколом засідання конкурсного комітету №130/20 від 07.02.2017р. щодо визначення ТзДВ "Нововолинське АТП-10708" переможцем прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

Представник відповідача 1 в призначене судове засідання не прибув. 07.02.2018р. через відділ документального забезпечення та контролю подав додаткові письмові пояснення за вх.№01-55/1350/18, в яких вказав наступне:

-згідно з частиною 1 статті 43 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

- процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначена у "Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року № 1081 (далі 1 Іорядок).

- відповідно до пункту 37 Порядку достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

- відповідно до протоколу засідання конкурсного комітету від 12 грудня 2017 року № 133 (додається) (по першому питанню):

Претендентом ТзДВ "Нововолинське АШ 10708" зазначено сумарну пасажиромісткістю автобусів (не нижче ЄВРО-2), які є власністю, співвласністю, або взяті у лізинг 439 пасажиромісць.

- з додатку № 2 поданих ТзДВ "Нововолинське АТП-10708" слідує, що чотири транспортних засоби, не відповідають екологічній нормі ЄВРО-2, а саме :

БАЗ А 079.20 (НОМЕР_7)-2005 року випуску;

БАЗ А 079.20 (НОМЕР_8)-2005 року випуску;

БАЗ А 079.20 (НОМЕР_9)-2005 року випуску;

БАЗ А 079.20 (НОМЕР_10)-2005 року випуску.

-відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 26.11.2012 № 710 "Про затвердження Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки" додаток 6, датою початку дії екологічної норми ЄВРО-2 вважається 01.01.1996р., для транспортних засобів, які вироблені в державах Європейського Союзу та 01.01.2006р., транспортні засоби вироблені в Україні або державах СНД. Вищезазначені транспортні засоби вироблені на Бориспільському автомобільному заводі в 2005 роді, а тому не відповідають екологічній нормі ЄВРО-2.

- згідно з ст.3 Закону України "Про деякі питання ввезення на митну територію України та реєстрації транспортних засобів" від 06.07.2005 р. № 2739-ІУ документом, що засвідчує відповідність транспортних засобів вимогам технічних регламентів та національних стандартів, є сертифікат або інший документ про підтвердження відповідності, виданий згідно із законодавством України, що вказує, якому саме рівню екологічних норм відповідає за конструкцією транспортний засіб (ЄВРО-2 - ЄВРО-6 або іншому рівню).

- відповідно до ст.13, 14 Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 р. № 46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію" сертифікація продукції здійснюється уповноваженими на те органами сертифікації, державну систему сертифікації створює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, - національний орган України з сертифікації, який проводить та координує роботу щодо забезпечення її функціонування, а саме: визначає основні принципи, структуру та правила системи сертифікації України; затверджує переліки продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації, та визначає її запровадження; призначає органи з сертифікації продукції.

-згідно ст. 15 Декрету обов'язкова сертифікація на відповідність вимогам нормативних документів проводиться органами з сертифікації незалежно від форми власності виключно в державній системі сертифікації. Обов'язкова сертифікація в усіх випадках повинна включати перевірку та випробовування продукції для визначення її характеристик і подальший державний технічний нагляд за сертифікованою продукцією.

- відповідно до п.9.3 Переліку продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 р. № 28 (у редакції наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 06.11.2013 р. № 1308), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.05.2005 р. за № 466/10746 продукції, що підлягає обов'язковій сертифікації в Україні є обов'язкова сертифікація автобусів, тролейбусів (категорії М2, МЗ), їх кузовів та шасі, як нових, так і тих, що були у використанні.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю "Нововолинське АТП-10708" подав наступні документи:

1.) заперечення за вх. № 01-54/11245/17 ВІД 11.12.2017р. та доповнення до заперечення за вх. №01-55/1532/18 від 13.02.2018р., в яких зазначив наступне:

-Законом України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" внесені зміни до Декрету Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 № 46-93 "Про стандартизацію і сертифікацію", у тому числі в частині виключення з 1 січня 2016 року положень стосовно обов'язкової сертифікації в державній системі сертифікації транспортних засобів, а також вузлів агрегатів та частин до них.

- зазначає, що з метою повного і всебічного розгляду справи та спростувань позовних вимог ФОП Хайчевського О.В. ТДВ "Нововолинське АТП 10708" було проведено добровільну сертифікацію автобусів:

автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, держави. Номер НОМЕР_1

автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, держави. Номер НОМЕР_2

автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, держави, номер НОМЕР_3

автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, держави, номер НОМЕР_4

-приватним підприємством "науково-виробничий центр оцінки відповідності ЮГ" (атестат про акредитацію виданий Національним агентством з акредитації України, зареєстрований 13 листопада 2017 року.) було проведено добровільну сертифікацію зазначених вище автобусів та видано чотири сертифікати відповідності:

1. сертифікат відповідності серія НОМЕР_11 зареєстрований за № НОМЕР_15;

2. сертифікат відповідності серія НОМЕР_12 зареєстрований за № НОМЕР_16;

3. сертифікат відповідності серія НОМЕР_13 зареєстрований за № НОМЕР_17;

4. сертифікат відповідності серія НОМЕР_14 зареєстрований за № НОМЕР_18;

- згідно вказаних сертифікатів відповідності автобуси, що належать ТДВ "Нововолинське АТП-10708" відповідають вимогам Євро-2.

- доводить, що відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

-вказані сертифікати відповідності повністю спростовують твердження Позивача стосовно того, що подані ТДВ "Нововолинське АТП 10708" на конкурс автобуси марки БАЗ А 079.20 Еталон не відповідають стандартам Євро-2 .

- відповідно до ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

- для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

- 01 вересня 2017 між адвокатом Олейником Ігорем Юрійовичем та ТДВ "Нововолинське АТП-10708"" було укладено договір про надання правової допомоги. Адвокатом Олейником І.Ю. було повністю виконано свої зобов'язання про що складено акт виконаних робіт від 12.02.2018 р. та йому сплачено гонорар в розмірі 5000 грн.

- просить суд відмовити ФОП Хайчевському О. В. в задоволені позову та стягнути з ФОП Хайчевського О.В. в користь ТДВ "Нововолинське АТП 10708" понесені судові витрати, а саме витрати на надання професійної правової допомоги в розмірі 5000 грн.

2.) відзив вх. № 01-55/2483/18 від 12.03.2018р., в якому повідомив, що в зв'язку з відсутністю порушеного або оспорюваного права позивача господарський суд зобов'язаний ухвалити рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Згідно сертифікатів відповідності автобуси, що належать ТДВ «Нововолинське АТП-10708» відповідають вимогам Євро-2.

Крім того зазначає що в основу вказаної сертифікації покладено експертні висновки лабораторії випробувань ДТЗ «ВАМС» (атестат акредитації НААУ №2Т907 від 08.11.2013р.), що були здійснені в період 2012-2014 роки тобто до проведення конкурсу.

Таким чином вважає, що вказані сертифікати відповідності повністю спростовують твердження позивача стосовно того, що подані ТДВ «Нововолинське АТП 10708» на конкурс автобуси марки БАЗ А 079.20 Еталон не відповідають стандартам Євро-2 .

12.03.2018р. від відповідача 1 - Департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації надійшло клопотання вх. № 01-69/25/18 про залучення відповідачем по справі - Волинської обласної державної адміністрації.

Розглянувши зазначене клопотання відповідача суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ч 1. ст. 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно ухвали суду від 09.01.2018р. розгляд справи здійснюється по сутті.

Отже, суд прийшов до висновку, що немає правових підстав для задоволення клопотання відповідача 1 про залучення до розгляду у справі відповідачем - Волинської обласної державної адміністрації. Крім того відповідач - 1 в порушення вимог ст. 80 ГПК України не долучив доказів направлення даного клопотання сторонам у справі.

Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача - Гаврищук А. О. також заявив клопотання про залучення відповідачем по справі - Волинської обласної державної адміністрації.

Дане клопотання заявлено представником в усній формі.

Суд, ухвалив не приймати до розгляду усне клопотання позивача про залучення відповідачем по справі - Волинської обласної державної адміністрації, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 169 ГПК України така заява, подається в письмовій формі.

Згідно ст. 170 ГПК України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Крім того, суд зауважує, що згідно приписів ч 1. ст. 48 ГПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Між тим як уже зазначалось вище, розгляд справи по суті здійснюється з 12.03.2018р.

У позивача було достатньо часу для з'явлення вищезазначеного клопотання, проте останній не скористався наданим правом в межах строку.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідач 2 та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, встановив:

Згідно ч. 1 ст. 43 Закону України "Про автомобільний транспорт", визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Процедура підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування визначена у "Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування" затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року №1081 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 30 Порядку, документи для участі в конкурсі подаються перевізником-претендентом у двох закритих конвертах (пакетах). Конверт (пакет) з позначкою "№1", який містить документи для участі в конкурсі, відкривається наступного дня після закінчення строку їх прийняття. Конверт (пакет) з позначкою "№2", який містить документи з інформацією про те, на який об'єкт конкурсу подає документи перевізник-претендент, відкривається під час засідання конкурсного комітету.

Згідно з п. 49 Порядку рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету і подається організатору.

Відповідно до п. 51 Порядку рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більше, як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу.

Відповідно до п. 46 Порядку, переможцем конкурсу визначається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів та згідно з п. 47 рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш, як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів.

Згідно з пунктом 32 Порядку, до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачається питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Відповідно до пункту 37 Порядку достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

Згідно п. 27 Порядку, члени конкурсного комітету беруть участь в обговорені, розгляді оцінки за бальною системою та зіставленні конкурсних пропозицій перевізників-претендентів і забезпечують прийняття рішення про визначення переможця конкурсу.

Пунктом 42 Порядку, у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використання бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України "Про автомобільний транспорт". Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом згідно з додатком 4 є підставою для визначення переможця конкурсу.

Відповідно до п. 46 Порядку, переможцем конкурсу визначається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів. Перевізника-претендента, визнаного відповідно до п. 42 цього Порядку переможцем, може бути визнано таким лише у разі набрання ним за окремим об'єктом конкурсу кількості балів, що є вищою нуля.

07.02.2017р. відбувся конкурс по міжміському маршруту Нововолинськ - Луцьк (час відправлення з АС м. Нововолинськ о 5 год.50 хв., 8 год. 10 хв., 13год. 40хв. та АС -1 м. Луцьк о 10 год. 40 хв., 17 год. 40 хв., 18 год. 55хв.). Організатором конкурсу виступив Департамент інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації.

За результатами конкурсу переможцем по міжміському маршруту (Нововолинськ - Луцьк) визначено ТзДВ "Нововолинське АТП-10708", друге місце - ТзДВ "Ковельське АТП" дане рішення оформлене протоколом №130/20 засідання конкурсного комітету від 7 лютого 2017 року.

За результатами конкурсу між Департаментом інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації та ТзДВ "Нововолинське АТП-10708" укладено договір № 2526 про організацію перевезень пасажирів від 09.02.2017р.

Однак, не погоджуючись із прийнятим рішенням учасник конкурсу фізична особа - підприємець Хайчевський Олег Васильович звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним рішення конкурсного комітету, визнання недійсними п. 20 наказу № 7 від 09.02.2017р. та договору про організацію перевезення пасажирів № 2526 від 09.02.2017р.

Як на підставу визнання конкурсу недійсним посилається на те, що відповідач 2 - ТзДВ "Нововолинське АТП - 10708" в анкеті до заяви про участь у конкурсі перевізник- претендент ТзДВ "Нововолинське АТП-10708" зазначив транспортні засоби (не нижче ЄВРО-2) категорія M 3, клас В, III, які є власністю, співвласністю перевізника або взяті у лізинг, автобуси моделі БАЗ А079.20 Еталон рік випуску 2005: державний номер НОМЕР_1, державний номер НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_4 вироблені на Бориспільському автомобільному заводі в 2005 році, які були взяті до розрахунку, однак згідно наказу Міністерства інфраструктури від 26.11.2012 року №710 «Про затвердження вимог до перевірки конструкції та технологічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», останні не відповідають екологічній нормі Євро - 2.

Таким чином, позивач доводить, що відповідачем були подані документи, що не відповідають дійсності.

Надаючи правову оцінку заявленим вимогам, суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення. При цьому виходив із такого:

Посилання позивача на наказ Міністерства інфраструктури від 26.11.2012 року №710 "Про затвердження вимог до перевірки конструкції та технологічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки", відповідно до якого автобуси подані ТзДВ "Нововолинське АТП 10708" марки БАЗ А 079.20 Еталон не відповідають стандартам Євро- 2 є безпідставним.

Як слідує із листа ПАТ «Бориспільській автозавод» за вих. №1 від 15.01.2018р. автобуси моделі Ф079.20-2005р. випуску проходили обов'язковому сертифікацію на відповідність вимогам ОСТ 37.001.234-81 «Охорона природи. Атмосфера. Дизелі автомобільні. Викиди шкідливих речовин з відпрацьованими газами. Норми і методи вимірювань», автобуси моделі А079.20-2005р. випуску можна віднести до екологічного класу «Євро-0, Євро-1», оскільки зазначений галузевий стандарт (ОСТ 37.001.234-81) не передбачав термінів екологічних стандартів Євро для транспортних засобів.(а.с. 124)

Однак, відповідач доводить, що він здійснив модернізацію даних транспортних засобів шляхом встановлення обладнання, що відповідає нормам стандарту Євро-2.

Відповідно до експертних висновків лабораторії випробувань ДТЗ "ВАМС": №ЕВ2014/23 від 28.02.2014 р., автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, д.н. НОМЕР_1; НОМЕР_19 від 20.07.2012 р. автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, д.н. НОМЕР_2; №ЕВ2012/28 від 20.03.2012 р. автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, д.н. НОМЕР_3; №ЕВ2013/01 від 03.01.2013 р. автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, д.н. НОМЕР_4, відповідає діючим в Україні нормативним документам стосовно викидів забруднюючих речовин щодо транспортного засобу даної категорії, а саме ДСТУ ІІМ/ЕСЕ К 49-02 А,В:2005 рівень вимог В, (нормам стандарту Євро-2).

22.01.2018р. в судовому засіданні було оголошено перерву для надання ТзДВ "Нововолинське АТП 10708" сертифікатів відповідності спірних транспортних засобів.

Відповідачем 2 - ТзДВ "Нововолинське АТП 10708" було замовлено сертифікацію автобусів:

- автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_1,

- автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_2,

- автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_3,

- автобус моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_4

Приватним підприємством "Науково-виробничий центр оцінки відповідності ЮГ" було проведено сертифікацію зазначених вище автобусів та видано чотири сертифікати відповідності:

1. сертифікат відповідності серія НОМЕР_11 зареєстрований за НОМЕР_15

2. сертифікат відповідності серія НОМЕР_12 зареєстрований за НОМЕР_16

3. сертифікат відповідності серія НОМЕР_13 зареєстрований за НОМЕР_17

4. сертифікат відповідності серія НОМЕР_14 зареєстрований за НОМЕР_18

Згідно вказаних сертифікатів автобуси:

- моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_1,

- моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_2,

- моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_3,

- моделі БАЗ А079.20 Еталон, державний номер НОМЕР_4, що належать ТзДВ "Нововолинське АТП-10708" відповідають вимогам Євро-2.

В основу вказаної сертифікації покладено експертні висновки лабораторії випробувань ДТЗ "ВАМС" , що були здійснені в період 2012-2014 роки тобто до проведення конкурсу.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином вказані сертифікати відповідності повністю спростовують твердження позивача стосовно того, що подані ТзДВ "Нововолинське АТП 10708" на конкурс автобуси марки БАЗ А 079.20 Еталон не відповідають стандартам Євро-2 .

Отже, доводи позивача про подання ТзДВ "Нововолинське АТП 1078" завідомо неправдивої інформації щодо автобусу ВОVA FHD 13.380, державний номер НОМЕР_5 є необґрунтованою та безпідставною.

Згідно п. 67 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №1081 Інформація, що міститься в документах, поданих перевізниками-претендентами для участі у конкурсі, повинна бути достовірною за станом на момент подання документів для участі в конкурсі.

Відповідно до оголошення про проведення конкурсу (надрукованому у газеті Вісник+К N21 (1084) від 5 січня 2017 року) по об'єкту №20 - група оборотних рейсів на маршрутах Нововолинськ - Луцьк, кінцевий термін подачі документів для участі у конкурсі - по 19 січня 2017 року включно.

ТзДВ "Нововолинське АТП 10708"було подано документи для участі в конкурсі у встановлені строки, тобто до 19.01.2017 р.

Згідно довідки Територіального сервісного центру 0742 РСЦ МВС у Волинській області від 29.11.2017 р. №31/3/2-5257, реєстрація транспортного засобу - автобус ВОVA FHD 13.380, державний номер НОМЕР_5, була проведена 01.06.2016р., а 25.01.2017р. даний транспортний засіб був знятий з обліку.

Тобто на момент подання ТзДВ «Нововолинське АТП 10708» документів для участі у конкурсі, державна реєстрація автобусу ВОVA FHD 13.380, державний номер НОМЕР_5 була дійсна.

Суд вважає, що доводи та докази позивача не спростовують обставин, щодо відповідності транспортних засобів відповідачем -2 заявленим вимогам при проведенні конкурсу. Судом не встановлено порушення Департаментом інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації процедури (Порядку) проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування при проведенні спірного конкурсу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову позовних вимог в частині визнання недійсними рішення конкурсного комітету (протокол засідання конкурсного комітету №130/20).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені ст. 203 ЦК України, ними зокрема є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013р. №11 передбачено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову позовних вимог в частині визнання недійсними рішення конкурсного комітету (протокол засідання конкурсного комітету №130/20), тому відсутні підстави для визнання недійсними п. 20 наказу № 7 від 09.02.2017р. та договору №2526 від 09.02.2017р.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідач 2 в судовому засіданні просив покласти на позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов'язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо, дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідачем 2 подано договір про надання правової допомоги від 01.09.2017р., ордер серія ВЛ № 000035258 від 11.12.2017р., платіжне доручення № 107 від 02.02.2018р. на суму 5000,00грн., акт виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 12.02.2018р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія № 421 від 26.05.2009р.

Відшкодування витрат на професійну правничу допомогу здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат.

Враховуючи конкретні обставини, пов'язані із розглядом справи №903/863/17, з огляду на розумну необхідність витрат на оплату послуг адвоката у цій справі, вимога відповідача 2 про покладення на позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн., на думку суду, підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 74, 86, 129, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Хайчевського Олега Васильовича, (АДРЕСА_1, код НОМЕР_6) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Нововолинське АТП-10708", (45400, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Шахтарська 40, ) 5000,00грн. витрат на професійну правову допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Рівненського апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 19.03.2018р.

Суддя В. М. Дем`як