РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року Справа № 903/772/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Олексюк Г.Є. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

за участю представників:

позивача- Лавренчук Т.В. (ордер серія РН 276 №105 від 12.02.2018р.);

відповідача- не зявився;

третьої особ не зявився,

розглянувши апеляційну скаргу Відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю «Омілісан-то Україна» на рішення господарського суду Волинської області від 21.11.2017р., повний текст якого складено 27.11.2017р., у справі №903/772/17 (суддя Слободян О.Г.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вестконд» м.Рівне

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Омілісанто Україна» м.Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» м.Київ

про зобовязання звільнити нежитлові приміщення,-

У жовтні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вестконд» (надалі в тексті ТзОВ «Вестконд») звернулось до господарського суду Волинської області із позовом про зобовя-зання Товариства з обмеженою відповідальністю «Омілісанто Україна» (надалі в тексті ТзОВ «Омі-лісанто Україна») звільнити нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул.Воло-димирська, 57-А.(арк.справи 3-7).

Рішенням господарського суду Волинської області від 21.11.2017р. у справі №918/772/17 позов задоволено та зобовязано ТзОВ «Омілісанто Україна» звільнити нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57-А, а саме:

1) будівля складу сировини (літ.В-1), загальною площею 303,8 кв.м.;

2) вагова (літ.Р-1), загальною площею 83,7 кв.м.;

3) будівля котельні (літ.Б-2), загальною площею 570,9 кв.м.;

4) будівля роздрібного цеху (літ.Д-1), загальною площею 748,2 кв.м.;

5) будівля компресорної (повітр.), (літ.С-1), загальною площею 252,0 кв.м.;

6) гараж (літ.Д), загальною площею 42,2 кв.м.;

7) будівля нового бісквітного цеху (літ.Б-2), загальною площею 2474,4 кв.м.;

8) будівля механічної майстерні (літ.И 1-1), загальною площею 443,9 кв.м.;

9) будівля складу сировини (літ.М-2), загальною площею 331,6 кв.м.;

10) будівля гаража (літ.К-1), загальною площею 65,7 кв.м.;

11) газорозподільчий пункт ГРП (літ.И-1), загальною площею 21,1 кв.м.;

12) будівля трансформаторної (літ.Л-1), загальною площею 52,2 кв.м.;

13) будівля центрального складу (літ.Н-1), загальною площею 825,2 кв.м.;

14) будівля бісквітного цеху (літ.И 2-1), загальною площею 457,5 кв.м.;

15) будівля цукеркового і карамельного цеху (літ.М-2), загальною площею 3887,4 кв.м.;

16) спецобєкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м. (надалі в тексті Спірні обєкти).

Крім того, з Відповідача на користь Позивача присуджено до стягнення 1 600 грн. витрат зі сплати судового збору.(арк.справи 111).

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до рішення госпо-дарського суду Волинської області від 16.01.2014. у справі №5004/2042/11 в рахунок погашення за- боргованості ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» перед ПАТ «Промінвестбанк» за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. в сумі 45 380 000,61 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно (Спірні об-єкти), що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки №236 від 27.01.2006р., укладеного ПАТ «Промінвестбанк» і ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер». Відповідно до судових наказів №5004/2042/11-1 від 03.02.2014р. та №5004/2042/11-3 від 06.01.2016р., виданих на виконання рішення у Державній виконавчій службі України перебувають виконавче провадження №42221135 та зведене виконавче провадження №49184625 з їх примусового виконання. ТзОВ «Вестконд», на підставі договору від 04.11.2016р. про відступлення права вимоги за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. та за іпотечним договором №24-3 набув статусу іпотекодержателя нерухомого майна (Спірних обєктів) по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку, а згідно ухвали господарського суду Волинської області у справі №903/90/15 від 20.02.2017р. замінив стягувача у виконавчому провадженні № 49528646 та у виконавчому провадженні №49184625 згідно ухвали у справі №5004/2042/11 від 09.03.2017р. Разом з тим, постановою державного виконавця від 08.09.2017р. стверджено перебування на Спірних об-єктах Відповідача-ТзОВ «Омілісанто Україна» на підставі договору оренди від 01.05.2017р., укладе-ного з ТзОВ «Поларт-Інвест». Враховуючи, що останнє не отримувало від іпотекодержателя дозволу на розпорядження майном і здавання його в оренду договір оренди від 01.05.2017р. вчинено без на-лежного обсягу дієздатності, тому суд першої інстанції, з підстав ст.ст. 203, 216, 321, 761 ЦК Украї-ни, вважаючи договір оренди нікчемним задоволив позов, зобовязавши Відповідача звільнити Спірні обєкти по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку.(арк.справи 108-111).

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, Відповідач подав скаргу до Рівненського апеляцій-ного господарського суду, у якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської облас-ті від 21.11.2017р. у даній справі та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. (арк.справи 120-122).

Скаржник зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно зясував всі обставини справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального права. На думку Скаржника, суд без-підставно не взяв до уваги той факт, що за договором оренди Відповідач є добросовісним орендарем і набуття Позивачем у власність на приміщення не впливає на права ТзОВ «Омілісанто Україна», а свідчить лише про дійсність договору як для Відповідача так і для Позивача. Суд невірно вмотиву-вав висновок про нікчемність договору оренди, але не розглядав питання його недійсності; не залу-чив до участі у справі орендодавця ТзОВ «Поларт Інвест».

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.12.2017р. прийнято до про-вадження апеляційну скаргу ТзОВ «Омілісанто Україна».(арк.справи 116-117).

На адресу апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Позивач з покликанням на норми права і практику Верховного суду спростовує доводи та вимоги апеляційної скарги, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задово-лення.(арк.справи 121-124).

У звязку з перебуванням головуючої судді Гудак А.В. у щорічній відпустці на підставі роз-порядження керівника апарату від 13.02.2018р. автоматизованою системою документообігу суду проведено автоматичну заміну складу колегії суддів, визначено колегію: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є. Ухвалою від 14.02.2018р. колегія суддів прийняла справу №903/772/17 до розгляду.(арк.справи 151-153).

Колегія суддів встановила, що за договором оренди №117/0 від 01.05.2017р. ТзОВ «Омілі-санто Україна» прийняло спірні приміщення в оренду від ТзОВ «Поларт-Інвест», проте, останнє не залучалось до участі у даній справі. Ухвалою від 27.02.2018р. ТзОВ «Поларт-Інвест» залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Разом з тим, ТзОВ «Поларт-Інвест» не забезпечило явки свого представника у призначене на 13.03.2018р. засідання суду апеляційної інстанції, свого ставлення до рішення не зазначило. Проте, електронною поштою надало клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення, а саме набрання законної сили судовими рішеннями у справах №803/29/18 та №803/121/18, провадження у яких відкрито Волинським окружним адміністративним судом 22.01.2018р. та 21.02.2018р. відпо-відно.(арк.справи 172-188).

Представник Позивача заперечив проти зупинення провадження у справі, вбачаючи у клопо-танні спробу Третьої особи штучно затягнути перегляд рішення від 21.11.2017р., мотивуючи запе-речення неповязаністю справ.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України, суд зобовязаний зупинити провадження у справі у випадках обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядає-ться в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозво-ляють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Правовий аналіз зазначеної норми дає апеляційному суду підстави для висновку, що зупи-нення провадження у справі можливе лише у випадку обєктивної неможливості розгляду справи.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у даній справі, колегія суддів зауважує, що вмотивовуючи його, ТзОВ «Поларт-Інвест» покликається на довідку за результатами перевірки від 01.12.2017р. та справи №803/29/18 та №803/121/18, провадження в яких відкрито Волинським окружним адміністративним судом за позовами ТзОВ «Поларт-Інвест» про визнання протиправними і скасування рішень приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав і обтяжень від 16.11.2017р. та 24.01.2017р. щодо нерухомого майна, яке розташоване по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку. Разом з тим, підставою позовних вимог у даній справі Позивач вважає порушене право іпотекодер-жателя, яке набуто ним в листопаді 2016р. згідно чинних договорів про відступлення прав вимоги.

Оскільки, повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення колегія суддів вважає, що розгляд адміністративних справ №803/ 29/18 та №803/121/18 не може бути перешкодою для встановлення усіх істотних обставин у даній господарській справі і не перешкоджає її розгляду, оскільки зібрані докази дозволяють суду самос-тійно встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду справи, що переглядаєть-ся.

Відповідач не забезпечив явку свого представника у призначені на 14 і 27 лютого 2018р. та 13.03.2018р. судові засідання, хоч про час та місце розгляду був повідомлений у встановленому по-рядку. Разом з тим, така неявка не перешкоджає розгляду справи, позаяк присутність представників учасників справи не визнавалась обовязковою, а матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 13.03.2018р. представник Позивача заперечив про ти задоволення апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника, вивчивши матеріали спра-ви, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм мате-ріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення господарського суду Волинської області від 16.01.2014р. у справі №5004/2042/11 в рахунок погашення заборгованості ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» перед ПАТ «Промінвестбанк» за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. в сумі 45 380 000,61 грн. звернуто стягнення на нерухоме майно (Спірні обєкти), що є предметом іпотеки згідно Договору іпотеки №236, укладеного 27.01.2006р. ПАТ «Промінвестбанк» та ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер», а саме:

1) будівля складу сировини (літ.В-1), загальною площею 303,8 кв.м.;

2) вагова (літ.Р-1), загальною площею 83,7 кв.м.;

3) будівля котельні (літ.Б-2), загальною площею 570,9 кв.м.;

4) будівля роздрібного цеху (літ.Д-1), загальною площею 748,2 кв.м.;

5) будівля компресорної (повітр.), (літ.С-1), загальною площею 252,0 кв.м.;

6) гараж (літ.Д), загальною площею 42,2 кв.м.;

7) будівля нового бісквітного цеху (літ.Б-2), загальною площею 2474,4 кв.м.;

8) будівля механічної майстерні (літ.И 1-1), загальною площею 443,9 кв.м.;

9) будівля складу сировини (літ.М-2), загальною площею 331,6 кв.м.;

10) будівля гаража (літ.К-1), загальною площею 65,7 кв.м.;

11) газорозподільчий пункт ГРП (літ.И-1), загальною площею 21,1 кв.м.;

12) будівля трансформаторної (літ.Л-1), загальною площею 52,2 кв.м.;

13) будівля центрального складу (літ.Н-1), загальною площею 825,2 кв.м.;

14) будівля бісквітного цеху (літ.И 2-1), загальною площею 457,5 кв.м.;

15) будівля цукеркового і карамельного цеху (літ.М-2), загальною площею 3887,4 кв.м.;

16) спецобєкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м.,

які розташовані по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку і право власності на які зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Поларт-Інвест» шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з початковою ціною 18 057 988 грн.(арк.справи 92-98).

Відповідно до судових наказів №5004/2042/11-1 від 03.02.2014р. та №5004/2042/11-3 від 06.01.2016р., виданих на виконання рішення Державною виконавчою службою України відкрито виконавчі провадження №42221135 та №50234657 з примусового виконання зазначених наказів, ос-таннє приєднано до зведеного виконавчого провадження №49184625.

ПАТ «Промінвестбанк» 04.11.2016р. уклав договір відступлення права вимоги №39/391, за яким відступив для ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» право вимоги за кредитним догово-ром про відкриття мультивалютної кредитної лінії №4-4 від 27.01.2006р., який було укладено бан-ком та ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер». Того ж дня, ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» уклало з ТзОВ «Вестконд» договір відступлення права вимоги №24 від 04.11.2016р. Відповідно до пунктів 1.4 та п.4.1 зазначеного договору до останнього, як нового кредитора, перейшли всі без винятку права та обовязки первісного кредитора за кредитним договором №4-4 від 27.01.2006р. разом із додатковими договорами щодо змін та доповнень до кредитного договору. Крім того, 04.11.2016р. між ТзОВ «Фінансова компанія «Арбо Фінанс» та ТзОВ «Вестконд» укладено договір №24-3 відступ-лення права вимоги за іпотечним договором, який 07.01.2006р. був укладений Промінвестбанком як первісним іпотекодержателем та іпотекодавцем-ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер».(арк.справи 16-26).

Матеріали справи свідчать, що 24.01.2017р. за Позивачем зареєстровано право власності на спецобєкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1 432,5 кв.м., що стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №78760776 від 24.01.2017р., а 06.04.2017р. за Позивачем зареєстровано право власності на будівлю цукерково-го і карамельного цеху (літ.М-2), загальною площею 3 887,4 кв.м., що стверджується витягом з Дер-жавного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №86991190 від 13.05.2017р.(арк. справи 60, 61).

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд Волинської області у справі №903/90/ 15 ухвалою від 20.02.2017р. у виконавчому провадженні №48924247 та у виконавчому провадженні №49528646 (яке приєднане до зведеного виконавчого провадження №49184625) та ухвалою у справі №5004/2042/11 від 09.03.2017р. замінив стягувача у виконавчому провадженні №42221135 та у зведеному виконавчому провадженні №49184625 з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-ін-вестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») на його правонаступника ТзОВ «Вестконд».(арк.справи 62-63, 99-102).

Матеріалами справи, а саме актом державного виконавця від 08.09.2017р. стверджується, що під час проведення виконавчих дій у вищезазначеному виконавчому провадженні за участю По-зивача, як стягувача, 08.09.2017р. державним виконавцем було здійснено вихід за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57-А, де згідно виконавчого документа зареєстрований боржник ТзОВ «По-ларт-Інвест». Проте, державного виконавця та представника Позивача до приміщення не допустив представник Відповідача ТзОВ «Омілісанто Україна» ОСОБА_1 Остання надала державному ви-конавцю копії договору оренди нежитлових приміщень №117/0 від 01.05.2017р. та акту прийому-пе-редачі обєкта оренди від 01.05.2017р., які підписано представниками і скріплено відтисками печа-ток орендодавця-ТзОВ «Полар-Інвест» та орендаря-ТзОВ «Омілісанто Україна».(арк.справи 64, 65).

Згідно договору оренди нежитлових приміщень №117/0 від 01.05.2017р., орендодавець-«По-лар-Інвест» зобовязується передати орендареві-ТзОВ «Омілісанто Україна», а орендар зобовязує-ться прийняти на термін оренди у тимчасове користування нежитлові приміщення, а саме:

1) будівля складу сировини (літ.В-1), загальною площею 303,8 кв.м.;

2) вагова (літ.Р-1), загальною площею 83,7 кв.м.;

3) будівля котельні (літ.Б-2), загальною площею 570,9 кв.м.;

4) будівля роздрібного цеху (літ.Д-1), загальною площею 748,2 кв.м.;

5) будівля компресорної (повітр.), (літ.С-1), загальною площею 252,0 кв.м.;

6) гараж (літ.Д), загальною площею 42,2 кв.м.;

7) будівля нового бісквітного цеху (літ.Б-2), загальною площею 2474,4 кв.м.;

8) будівля механічної майстерні (літ.И 1-1), загальною площею 443,9 кв.м.;

9) будівля складу сировини (літ.М-2), загальною площею 331,6 кв.м.;

10) будівля гаража (літ.К-1), загальною площею 65,7 кв.м.;

11) газорозподільчий пункт ГРП (літ.И-1), загальною площею 21,1 кв.м.;

12) будівля трансформаторної (літ.Л-1), загальною площею 52,2 кв.м.;

13) будівля центрального складу (літ.Н-1), загальною площею 825,2 кв.м.;

14) будівля бісквітного цеху (літ.И 2-1), загальною площею 457,5 кв.м.;

15) будівля цукеркового і карамельного цеху (літ.М-2), загальною площею 3 887,4 кв.м.;

16) спецобєкт (адмінкорпус) (літ.А-3), загальною площею 1432,5 кв.м.,

які знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57-А, а також зобовязується сплачувати орендодавцю орендну плату.(арк.справи 12- 15).

Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що під час провадження у суді першої інс-танції, Позивач 16.11.2017р. як іпотекодержатель Спірного майна набув також і право власності на решту 14 обєктів, які розташовані по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку.(арк.справи 76-91).

Вважаючи своє право порушеним, ТзОВ «Вестконд» звернулося до господарського суду із по-зовом про зобовязання ТзОВ «Омілісанто Україна» звільнити спірні нежитлові приміщення, які знаходяться за адресою: м.Луцьк, вул.Володимирська, 57-А. Як зазначалося вище, рішенням від 21.11. 2017р. господарський суд Волинської області задоволив позов повністю.

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального пра-ва, апеляційний суд вважає, що скарга безпідставна і не підлягає задоволенню з огляду на наступ-не:

Предметом спору є вимога титульного володільця про звільнення нежитлових приміщень.

Цивільні права і обовязки, згідно ст.11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК Ук-раїни), виникають з договорів та інших правочинів, а також із дій осіб, що передбачені актами циві-льного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією пород-жують цивільні права і обовязки. Аналогічно врегульовано підстави виникнення господарського зобовязання у ст.173 Господарського кодексу України (надалі в тексті ГК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання має виконуватись належ-ним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного зако-нодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

Вирішуючи даний спір, апеляційний суд приймає до уваги, що спірне нерухоме майно пере-буває в іпотеці і іпотекодержателем є Позивач, натомість, Відповідач зазначаючи про правомірність володіння майном, покликається на укладений з Третьою особою договір оренди.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та стверджується матеріалами справи Від-повідач та Третя особа 01.05.2017р. підписали договір оренди нежитлових приміщень №117/0.

Відповідно до ст.759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобо-вязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положен-ня містяться у ст.283 ГК України.

Разом з тим, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного за-конодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.(ст.203 ЦК України).

Приписи статей 316, 317, 319 ЦК України встановлюють, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиня-ти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які во-на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.(ч.1 ст.761 ЦК України).

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про іпотеку», іпотекодавець має право передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування виключно на підставі згоди іпо-текодержателя.

Однак, матеріали справи не містять доказів, які стверджують надання Позивачем, як влас-ником і іпотекодержателем нежитлових приміщень згоди на передачу іпотечного майна в оренду.

При цьому, згідно з ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпо-текодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Частиною 2 статті 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недій-сність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійс-ним судом не вимагається.

Із зазначених мотивів, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент підписання договору оренди №117/0 від 01.05.2017р. іпотекодержателем всіх шістнад-цяти нежитлових приміщень, які розташовані по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку, був Пози-вач-ТзОВ «Вестконд», а тому ТзОВ «Поларт-Інвест» не мало необхідного обсягу дієздатності на ук-ладення договору оренди. Відтак, правомірним є і висновок суду про нікчемність в силу прямої вка-зівки закону підписаного Третьою особою і Відповідачем 01.05. 2017р. договору оренди нежитлових приміщень №117/0, на підставі якого ТОВ «Омілісанто Україна» користується нерухомим майном і, відповідно безпідставність перебування Відповідача у даних нежитлових приміщеннях.

Таким чином, висновок про нікчемність договору оренди ґрунтується на всебічному, повно-му, обєктивному і безпосередньому дослідженні судом першої інстанції наявних у справі доказів, натомість твердження Відповідача про необхідність вирішення спору щодо недійсності договору оренди є безпідставною.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому чи-слі примусове виконання обовязку в натурі та відновлення становища, яке існувало до порушення. (ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України).

Матеріали справи не містять доказів, які свідчать про згоду Позивача на передачу Спірних обєктів або подальше схвалення таких дій, натомість з матеріалів справи вбачається, що на мо-мент вирішення справи в господарському суді спірні нежитлові приміщення перебувають у воло-дінні і користуванні Відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що за обставин, які склали-ся, відновлення порушених прав Позивача, як іпотекодержателя та власника зайнятих Відповідачем приміщень, можливе шляхом застосування наслідків нікчемносності правочину, а саме, зобовязан-ня ТОВ «Омілісанто Україна» звільнити зайняті приміщення.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про примусове звільнення Відповідачем-ТзОВ «Омі-лісанто Україна» нежитлових приміщень, які розташовані по вул.Володимирській, 57-А у м.Луцьку обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Як зазначалось вище, оспорення Третьою особою рішень про державну реєстрацію прав і об-тяжень від 24.01.2017р. та 16.11.2017р., згідно яких за Позивачем зареєстроване право власності на Спірні обєкти і клопотання Третьої особи щодо зупинення провадження у справі до розгляду повя-заних з нею справ на переконання колегії суддів не призведе до виявлення обставин, підстав, фак-тів, які не можуть бути зясовані та встановлені у даному судовому процесі, але які мають значення для даної справи. Сама по собі взаємоповязаність справ ще не свідчить про неможливість розг-ляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки підставою даного позову є пору-шення права іпотекодержателя, яке учасниками справи не спростовується і не оспорюється, та набу-те Позивачем в листопаді 2016р.

Порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів Відповідача не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту зобовязань Відпові-дача, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про обґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задо-волення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосе-редньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

Отже, доводи Скаржника зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни ос-каржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 34, 73, 74, 86, 129, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського проце-суального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Омілісанто Україна» на рі-шення господарського суду Волинської області від 21.11.2017р. у справі №903/772/17 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №903/772/17 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.