КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. Справа№ 910/16658/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Пашкіної С.А.

Жук Г.А.

за участю секретаря судового засідання Бовсунівської Л.О.,

представників

від позивача Собко Л.В.

від відповідача 1 не з'явився

від відповідача 2 Глова Н.Ю., Кулаков В.А.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Товариства з обмеженою

відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" на рішення Господарського суду міста

Києва від 29.11.2017 (повний текст складено 05.12.2017) по справі

№910/16658/15 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр правової допомоги

"Барістор"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгрозакупівля"

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів про стягнення з ТОВ "Центр правової допомоги "Барістор" заборгованості в сумі 500 грн та з ТОВ "Украгрозакупівля" заборгованості в сумі 600103,80 грн, пені в сумі 38 886,71 грн, 3% річних у сумі 19 674,40 грн та 350580,63 грн інфляційних сум.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань щодо оплати за надані послуги за договором на транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів № 23-ЗТЕ від 13.02.2013, а також порушенням Відповідачем-1 умов договору поруки №03-03 від 13.01.2013 щодо виконання зобов'язань за Відповідача-2.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.09.2015 (суддя Ковтун С.А.) в позові до ТОВ "Центр правової допомоги "Барістор" відмовлено, та задоволено позов до ТОВ "Украгрозакупівля". Стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість в сумі 600 103,80 грн, пеню в сумі 38 886,71 грн, 3% річних у сумі 19 674,40 грн та 350 580,63 грн інфляційних сум.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 (судді: Рябуха В.І., Калатай Н.Ф., Ропій Л.М.) зазначене рішення суду першої інстанції скасовано, в частині стягнення пені в сумі 38 886,71 грн та викладено його резолютивну частину в іншій редакції, за якою в позові до ТОВ "Центр правової допомоги "Барістор" відмовлено, а позов до ТОВ "Украгрозакупівля" задоволено частково та стягнуто з останнього на користь позивача заборгованість 600 103,80 грн, 3% річних у сумі 19 674,40 грн. та 350 580,63 грн інфляційних сум, а в решті позову до ТОВ "Украгрозакупівля" відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.08.2016 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2015, справу №910/16658/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 по справі №910/16658/15 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що умови Договору не передбачали оплату вже здійсненого обсягу перевезень на підставі виставленого ним рахунку. Крім того, відсутні підстави для стягнення, на підставі Договору, заявленої Позивачем вартості виконаних для Відповідача-2, але не передплачених ним перевезень, оскільки за умовами Договору Відповідач-2 не погоджував вартості спірних перевезень та не зобов'язувався їх оплачувати по факту виконання за виставленими Відповідачем-2 цінами.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що договором не передбачено погодження вартості перевезення в письмовому запиті замовника, а експедитор лише інформує про вартість перевезення. При цьому, матеріалами справи підтверджується факт поставки товару, а також погодження сторонами обсягів та цін товару.

Ухвалою від 01.02.2018 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 по справі №910/16658/15.

15 лютого 2018 року, через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів, від відповідача 2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечує проти доводів апеляційної скарги, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 розгляд справи призначено 12.03.2018.

В судове засідання 12.03.2018 з'явились представники позивача та відповідача 2. Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 12.03.2018 представник позивача надав свої пояснення по суті спору, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також просив її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції повністю та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача 2 у судовому засіданні 12.03.2018 надали свої пояснення по суті спору, заперечили проти доводів апеляційної скарги, з мотивів викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів встановила наступне.

13 лютого 2013 року між ТОВ "КСТ ГРУП Україна" (експедитор) та ТОВ "Украгрозакупівля" (замовник) укладено договір №23-ЗТЕ на транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів (далі - договір).

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а експедитор бере на себе зобов'язання від свого імені і за рахунок замовника здійснити транспортно-експедиційне обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів залізничним транспортом по території України, країн СНД та інших держав.

Пунктом 2.1.4 Договору встановлено, що експедитор зобов'язаний інформувати замовника про вартість перевезення вантажів по території України, країн СНД та інших держав, повідомляти замовнику про зміну вартості, а також про зміни щодо заповнення документів на перевезення.

Заявка повинна містити таку інформацію: маршрут перевезення; країна відправлення; країна призначення; найменування вантажу із зазначенням його коду і розмірів (якщо необхідно); рід і приналежність рухомого складу; завантаження вагона; загальний обсяг і період перевезення (п. 2.2.1).

Згідно з п. 3.1 Договору замовник здійснює 100% попередню оплату у розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора, на підставі виставлених рахунків, упродовж 5-ти банківських днів з дня виставлення рахунку. Банківські витрати несе замовник.

Пунктом 3.2 Договору встановлено, що в дорученні банку на перерахування грошових коштів замовник зазначає за які перевезення здійснена оплата, номер договору, рахунки.

Відповідно до п. 3.4 Договору за прострочення платежу замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період, за який сплачується пеня, від неоплаченої суми за кожен день прострочення.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що останній підписаний в двох примірниках українською мовою. Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2013, якщо жодна з сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору не повідомить іншій стороні письмово про розірвання договору, термін його дії автоматично продовжуватиметься на кожен наступний календарний рік.

Також, між Позивачем, як кредитором, та Відповідачем-1, як поручителем, укладено Договір поруки №03-03 від 13.01.2013 з Додатковою угодою №1 від 14.02.2013, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язку боржником (Відповідачем-2) щодо виконання грошового зобов'язання зі сплати розміру річних та інфляційних втрат, в зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання за Договором, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 1 ст.929 ЦК України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами (ч.3 ст.929 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.933 ЦК України клієнт зобов'язаний надати експедиторові документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, а також інформацію, необхідну для виконання експедитором обов'язків, встановлених договором.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що на виконання умов договору та на підставі заявок ТОВ "Украгрозакупівля" на перевезення ТОВ "КСТ ГРУП Україна" за період з 28.02.2013 по 31.03.2014 надало послуги по організації перевезення вантажу (місце відправлення - Житомир (Україна), місце призначення - Казреті (Грузія) найменування товару - комбікорм) на загальну суму 4716834,30 грн. Проте, відповідач належним чином не розрахувався за надані послуги, в зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 573460,50 грн (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідно до ст. 931 ЦК України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За змістом ч. 2 ст. 316 ГК України плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу, тобто, до загального порядку ціноутворення у сфері господарювання.

Частиною 2 статті 12 Закону України "Про транспортно-експедиційну діяльність" визначено, що клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Як зазначалось вище, пунктом 3.1 Договору сторони погодили, що замовник здійснює 100% попередню оплату, у розмірі заявленого обсягу перевезення вантажів, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок експедитора, на підставі виставлених рахунків упродовж 5-ти банківських днів з дня виставлення рахунку.

При цьому, відповідно до умов договору ціна (суми вартостей наданих послуг) та обсяг послуг (переліку перевезень) визначається та погоджуються по кожному перевезенню окремо - на підставі письмового запиту (пропозиції) про перевезення вантажу замовника. Експедитор погоджує з замовником маршрут і умови (у т.ч. обсяги) перевезення вантажу (п. 2.1.1 Договору).

Таким чином, перерахування відповідачем попередньої плати свідчить про погодження останнім ціни перевезення та є підставою для здійснення перевезення. Відсутність попередньої оплати не дає експедитору права на здійснення перевезень та свідчить про відсутність волевиявлення замовника на здійснення транспортно-експедиційного обслуговування.

Крім того, відповідно до п. 3.2 Договору, у дорученні банку на перерахування грошових коштів замовник повинен обов'язково зазначити, за які перевезення здійснена оплата, номер договору, рахунки - тобто ясно та зрозуміло вказати, по яким замовленим перевезенням від акцептував оферту Позивача щодо ціни перевезення, здійснивши його оплату.

З вищезазначеного вбачається, що відповідач 2 не погоджував вартість послуг з перевезення, а відтак і не зобов'язаний оплачувати по факту виконання за цінами виставленими позивачем.

Посилання апелянта на те, що відповідно до умов Договору експедитор лише інформує замовника про вартість перевезення, колегією суддів визнано безпідставними, оскільки транспортно-експедиційні послуги за договором надаються лише після здійснення попередньої оплати (погодження замовником ціни).

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку судової-економічної експертизи №637/17-45 від 04.08.2017 загальна сума заборгованості за період з 31.01.2014 по 31.03.2014 за Договором по актах, які підписані лише позивачем становить 573460,50 грн. Проте, встановити за якими саме актами виконаних робіт виникла заборгованість неможливо.

Так, в матеріалах справи наявна заявка відповідача 2, яка відносяться до спірного періоду (том 2 а.с. 23). З інших заявок, які містяться в матеріалах справи, зокрема том 2 а.с. 42,46,68 неможливо встановити, що вони відносяться до спірного періоду. Позаяк, наявні в матеріалах справи заявки не підтверджують те, що відповідач 2 погодив ціну послуг встановлену позивачем, з огляду на відсутність передоплати.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що позивачем не доведено замовлення та погодження ціни послуг в період за який виникла заборгованість, а саме з 31.01.2014 по 31.03.2014.

В той же час, заборгованість за підписані з обох сторін акти приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по Договору відсутня, натомість має місце переплата, що підтверджується висновками експерта, викладеними у висновку судової експертизи, проведеної у межах даного спору, № 637/17-45 від 04.08.2017.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача 2 суми основного боргу та 3% річних, інфляційних втрат та пені, як похідних від основної вимоги, не підлягають задоволенню.

Крім того, за договором поруки Відповідач-1 зобов'язався щодо виконання грошового зобов'язання зі сплати розміру річних та інфляційних втрат, в той час, як позивач просить стягнути з нього 500 грн. основного боргу, за що відповідач-1 не поручався, що є підставою для відмови в позові до відповідача1.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення суду ухвалено відповідно до вимог матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КСТ ГРУП Україна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 по справі №910/16658/15 без змін.

2.Матеріали справи №910/16658/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3.Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 по справі №910/16658/15.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.03.2018.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді С.А. Пашкіна

Г.А. Жук