номер провадження справи 28/3/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 Справа № 908/32/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (юридична адреса: 03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, 32-а; адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 9, корп. 1, оф. 301)

до відповідача концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

про стягнення грошових коштів

за участю представників:

від позивача: Чекалюк О.А., довіреність № 0117-305 від 29.12.2017р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 09.01.2018р. надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до відповідача - концерну "Міські теплові мережі" про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8532,15 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018р. позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.01.2018р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Присвоєно справі номер провадження 28/3/18, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.02.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.01.2018р. відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача (заявника) - приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 05.02.2018р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 19.02.2018р.

Ухвалою суду від 19.02.2018р. за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 06.03.2018р.

Ухвалою суду від 20.02.2018р. заяву приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання у справі №908/32/18, призначене на 06.03.2018р. об 11-00 год., ухвалено провести в режимі відеоконференції.

Судове засідання 06.03.2018р. відповідно до вимог ст. 197 ГПК України здійснювалось в режимі відеоконференції.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, просив позов задовольнити. Підставою для звернення з позовом до суду позивачем зазначено відмову відповідача в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в розмірі 8532,15 грн. Позов заявлено на підставі ст. ст. 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України та ст. 24 Закону України "Про страхування".

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився. Матеріали справи містять клопотання відповідача б/н від 15.02.2018р. (арк.с. 60-61), відповідно до якого концерн "МТМ" заперечив проти заявлених позовних вимог, оскільки вважає їх недоведеними, а обставини, які викладені в позові, не відповідають дійсності.

В судому засіданні 06.03.2018 р. судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення та надісланий на адреси сторін.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова група» (Страховик, позивач у справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-контакт» було укладено договір № 10-0801-15-00010 добровільного страхування орендованого майна.

Предметом даного договору є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд № 198.

Відповідно до підпункту 2.3.3. пункту 2.3. договору добровільного страхування орендованого майна, Страховик відшкодовує власнику нерухомого майна збитки в тому числі внаслідок впливу рідини з водопровідних, каналізаційних, опалювальних та протипожежних систем, внаслідок їх пошкодження, в тому числі із сусідніх приміщень.

03 січня 2016 року в приміщенні салону краси, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд № 198 (застраховане приміщення) відбулась страхова подія - залиття приміщення водою. Згідно Акту від 06.01.2017 року, який складено комісією у складі уповноважених осіб ЦТО ГКП «Основаніє»: старшого майстра ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Скоп Д.Р., майстра 1 категорії ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Чуйко Т.О., майстра 2 категорії ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Фадеева М.Ю. Відповідно до вищезазначеного акту, причиною залиття нежилого приміщення салону-краси "JULI";, стало виникнення аварійної ситуації на трубопроводі, що знаходиться на балансі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського (на час настання події - Орджонікідзевського) району, а саме, прорив трубопроводу ЦО (на подачі) d-76 03.01.2016 року (арк.с. 17-18).

Вартість матеріальної шкоди завданої власнику нежитлового приміщення внаслідок залиття водою, згідно висновку № 15-5/15 "Про розмір матеріального збитку" складеного 12.02.2015р. фахівцями ПП "Пліч - Опліч" (оцінювач) становить 9.532,15грн. (арк.с. 19).

На виконання умов договору № 10-0801-15-00010 від 30.01.2015р., враховуючи розмір франшизи 1000,00 грн., позивачем на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 03.01.2016 року, страхового акту № ДКЦВ 11100 від 16.02.2016р., розрахунку остаточної суми страхового відшкодування від 16.02.2016р., розпорядження про виплату страхового відшкодування від 16.02.2016р. та згідно платіжного доручення № 2673 від 16.02.2017р. сплатило на користь ТОВ «Бізнес-контакт» суму страхового відшкодування в розмірі 8532,15 грн. (арк.с. 40).

Листом від 21.09.2016р. № 541/УСТ уповноважена особа позивача (ТОВ "A.S.A.GROUP") повідомила відповідача про наявність заборгованості у розмірі 8.532,15грн. та просила відповідача протягом тижня з дати отримання цього листа повідомити про рішення щодо виплати страхового відшкодування (8.532,15грн.) в порядку регресу.

У зв'язку з відсутністю будь-якого повідомлення з боку відповідача щодо погодження добровільної виплати страхового відшкодування або наявності підстав для відмови, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про страхування", страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про страхування", страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Матеріали справи містять докази наявності правочину між позивачем та потерпілою особою (ТОВ "Бізнес-контакт"), докази настання страхового випадку та докази виконання позивачем зобов'язань щодо виплати страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, що встановлений договором або законом. Самостійним способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків (п. 8 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 1192 ЦК України передбачає, зокрема, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Суд враховує те, що вказаною статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено право регресу особи, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, до винної особи або осіб в розмірі виплаченого відшкодування.

Суд зазначає, що для відшкодування шкоди необхідно довести такі факти:

1) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

2) Наявність шкоди.

3) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

4) Вина завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Позивач (ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група") у позові посилається на те, що відшкодував третій особі (ТОВ "Бізнес-контакт") шкоду в розмірі 8.532,15 грн., спричинену залиттям нежитлового приміщення салону-краси, внаслідок аварійної ситуації на трубопроводі, що знаходиться на балансі Філіалу Концерну "Міські теплові мережі" Вознесенівського району, вважає, що шкода підтверджена належними доказами, а тому відповідач має її відшкодувати позивачу в порядку регресу.

Судом встановлено, що заявлена в позові вартість пошкодженого майна, що склала 8.532,15грн. (за висновком №15-5/15, здійсненим фахівцями ПП "Пліч-Опліч" 12.02.2016р.), є шкодою в розумінні положень статті 1166 Цивільного кодексу України.

Суд дійшов такого висновку виходячи з наступного: відповідно до п. 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 виконавець зобов'язаний:

«...утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт;

- інформувати споживача протягом доби з дня виявлення недоліків у роботі внутрішньо будинкових інженерних систем та/або інженерного обладнання, що розташовані за межами багатоквартирного будинку або житлового будинку (у разі його особистого звернення - невідкладно), про причини та очікувану тривалість зупинення надання послуг або обмеження їх кількості, а також про причини порушення якісних показників надання послуг;

- відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім'ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору...».

З зазначеного слідує, що балансоутримувач зобов'язаний підтримувати у належному санітарно-технічному стані трубопровід та нести відповідальність за завданні збитки (шкоду) спричинені протиправною поведінкою, в даному випадку несвоєчасний ремонт або заміна пошкодженого трубопроводу.

Судом встановлено, що позивач в підтвердження наявності вини відповідача у завданні шкоди посилається, зокрема, на Акт від 06.01.2016р. обстеження нежитлового приміщення салона-краси, розташованого в районі 4-го під'їзду в підвальному приміщенні за адресою: проспект Леніна, 198 (арк.с. 17-18).

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджені наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р. №76 та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 №927/11207 встановлено типову форму акту залиття. Відповідно до згаданої форми в акті описується, що трапилось і наслідки залиття (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено).

Як вже зазначалося судом, комісією у складі уповноважених осіб ЦТО ГКП «Основаніє»: старшого майстра ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Скоп Д.Р., майстра 1 категорії ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Чуйко Т.О., майстра 2 категорії ділянки № 5 ЦТВ МКП «Основаніє» Фадеева М.Ю. проведено обстеження приміщення салона-краси, розташованого в районі 4-го під'їзду в підвальному приміщенні за адресою: проспект Леніна, 198. Відповідно до вищезазначеного акту, причиною залиття нежилого приміщення салону-краси "JULI"; стало виникнення аварійної ситуації на трубопроводі, що знаходиться на балансі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Вознесенівського (на час настання події - Орджонікідзевського) району, а саме, прорив трубопроводу ЦО (на подачі) d-76 03.01.2016 року.

Також в даному акті зазначено, що робітниками філії концерну "МТМ" Орджонікідзевського району здійснено заміну трубопроводу ЦО (на подачі) d-76 L-8 м.п.

Тобто даним акт підтверджений факт завдання власнику майна (ТОВ "Бізнес-контакт") шкоди саме внаслідок протиправної поведінки балансоутримувача трубопроводу - концерну "Міські теплові мережі".

Враховуючи вищевикладене, приписи ст. ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що надані позивачем і наявні у справі докази дають підстави для достовірного і безумовного висновку для визначення особи, винної за заподіяння шкоди, наявності протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і заподіянням шкоди (залиттям салону-краси), а тому є підстави для стягнення з відповідача відшкодування в розмірі 8,532,15 грн., виплаченого позивачем внаслідок настання страхового випадку із застрахованим майном.

Належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що шкоду понесено потерпілою особою не з вини відповідача, а з вини іншої особи, суду не надано.

З огляду на наведені обставини та факти, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.

Суд звертає увагу: положеннями статей 13, 14 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Наведені відповідачем заперечення у клопотанні від 15.02.2018р. не підтверджені жодними належними та допустимими доказами; не зазначено про неможливість надання доказів в обґрунтування своєї правової позиції, а також будь-яких інших підстав для відмови в задоволенні позову, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідач не скористувався наданим правом на спростування наведених позивачем доводів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 16, 993, 1166, 1191, 1192 ЦК України, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ідентифікаційний код 32121458) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова компанія" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32-а, адреса для листування: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, буд. 9, корп. 1, офіс 301, ідентифікаційний код 30859524, р/р в АБ "Укргазбанк", МФО 320478) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 8.532,15 грн. (вісім тисяч п'ятсот тридцять дві грн. 15 коп.), 1600,00 грн. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 березня 2018 року.

Суддя О.В. Федорова