ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

16.03.2018

Справа № 910/20637/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Об’єднання підприємств “Український музичний альянс”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Уліс Сістемс”

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Всеукраїнська громадська організація “Всеукраїнське агентство авторських прав”

про виплату відрахувань (відсотків) в розмірі 137 106,75 грн.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Об’єднання підприємств “Український музичний альянс” звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю “Уліс Сістемс” про стягнення відрахувань (відсотків) в розмірі 137106,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань в частині сплати відрахувань за ввезення на територію України обладнання у період з 16.02.2015 р. по 30.10.2017 р. на користь позивача як уповноваженої організації колективного управління.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 порушено провадження у справі №910/20637/17, зобов’язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 18.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2017 підготовче засідання у справі № 910/20637/17 призначено на 22.01.2018.

18.12.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 393271,94 грн. відрахувань (відсотків).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог – до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши надану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд визнає її як таку, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, керуючись ч. 3 ст. 46 ГПК України, приймає до розгляду заяву позивача та визначає предмет спору і ціну позову з її урахуванням.

18.12.2017 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав” подано клопотання про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.

У підготовчому засіданні 22.01.2018 представник Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав” підтримав подану заяву.

Представник позивача проти залучення Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав” до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача не заперечував.

Представник відповідача надав усні пояснення, згідно яких вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав”, оскільки на його думку рішення у даній справі не вплине на права та обов'язки останнього.

В підготовчому засіданні 22.01.2018 судом оголошено перерву до 29.01.2018.

В судовому засіданні 29.01.2018 представник Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав” підтримав раніше подане клопотання. Представники позивача та відповідача проти залучення Всеукраїнської громадської організації “Всеукраїнське агентство авторських прав” до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача заперечили.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.01.2018 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/20637/17 на 30 днів до 18 березня 2018 року включно, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Всеукраїнську громадську організацію “Всеукраїнське агентство авторських прав”, підготовче засідання відкладено на 26.02.2018.

31.01.2018 представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача 198432,91 грн. відрахувань (відсотків).

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог – до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог, суд визнає її такою, що подана з дотриманням приписів чинного процесуального законодавства, зокрема положень ч. 5. ст. 46, ст. 170 ГПК України, тому, керуючись ч. 3 ст. 46 ГПК України, приймає до розгляду заяву позивача та визначає предмет спору і ціну позову з її урахуванням.

22.02.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, клопотання про призначення судової комп’ютерно-технічної експертизи та клопотання про відкладення розгляду справи.

26.02.2018 представником третьої особи подано письмові пояснення по суті спору.

У судове засідання 26.02.2018 представники учасників судового процесу не з’явились.

Враховуючи нез’явлення в засідання суду учасників справи та необхідністю встановлення строків для подання відповіді на відзив, заперечення, подання пояснень третьою особою та відповіді учасників на такі пояснення, підготовче засідання було відкладено на 16.03.2018.

13.03.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказав, що відповідач не надав аргументованих підтверджень того, що саме та техніка, яка була подана в розрахунку до суду вважається професійним обладнанням та матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах.

15.03.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла відповідь на пояснення третьої особи, в яких відповідач зауважив, що портативні комп’ютери (ноутбуки) з центральним процесором та пристроями введення/виведення інформації в одному корпусі торгівельної марки DELL різних модифікацій та системні блоки, а саме машини для автоматичної обробки інформації, що містять в одному корпусі принаймні центральний блок та пристроями введення та виведення інформації, об’єднані або ні: системні блоки торгівельної марки DELL різних модифікацій не підпадають під дію Постанови КМ України № 992 та Додатку від 27.06.2003 в редакції Постанов КМ України № 581 від 13.07.2005, № 55 від 05.02.2014.

У судовому засіданні 16.03.2018 представник відповідача підтримав клопотання про призначення у справі судової експертизи, зазначив, що імпортовані у період з 16.02.2015 по 23.10.2017 запам’ятовувальні пристрої на жорстких дисках різних комплектацій торгівельної марки DELL відносяться до професійного обладнання та матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах, яке використовується для довготривалого зберігання, обробки та аналізу великих обсягів корпоративних даних, що зокрема підтверджується листом від 29.01.2018 від ТОВ «Делл Україна» - офіційного представника DELL в Україні. Проведення експертизи просив доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Представник позивача проти призначення у справі судової експертизи не заперечував, проте не погодився із запропонованою відповідачем експертною установою.

Представник третьої особи проти призначення у справі судової експертизи не заперечував, проте щодо вибору експертної установи поклався на розсуд суду.

Пунктом 8 частини 2 статті 182 ГПК України визначено, що у підготовчому засідання суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно зі ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

В п.п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач відповідно до свідоцтва від 20.12.2007 N 2/У, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності, є організацією колективного управління, уповноваженою здійснювати збирання і розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 N 992 "Про розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах".

Відповідач являється імпортером обладнання та матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення, передбачені ч. 2 ст. 42 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Відповідачем у період з 16.02.2015 по 23.10.2017 на митну територію України ввозилось обладнання і матеріальні носії, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, без сплати відрахувань, чим порушено вимоги Закону України “Про авторське право і суміжні права”.

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що у період з 16.02.2015 по 23.10.2017 здійснював імпорт в Україну запам’ятовувальних пристроїв на жорстких дисках різних комплектацій, зокрема, 16.02.2015 відповідач імпортував «Запам’ятовувальні пристрої на жорстких дисках: дисковий масив DELL E03J (PowerVault MD 3200i) всього 1 шт. Торгівельна марка DELL Виробник DELL Emerging Markets (EMEA) Ltd. Країна виробництва: CN Китай фактурною вартістю 176463,93 грн., та аналогічні запам’ятовувальні пристрої на жорстких дисках: Торгівельна марка DELL Виробник DELL Emerging Markets (EMEA) Ltd. Країна виробництва: CN Китай досить високої фактурної вартості, що підтверджується даними ДФС, позивача і відповідача.

Обов'язок та порядок сплати відрахувань регламентовано статтею 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права", спільним наказом Міністерства освіти і науки України та Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України від 24.11.2003 N 780/123/561 "Про затвердження Порядку здійснення відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах", а також постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2003 N 992 "Про розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах".

Відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" допускається відтворення в домашніх умовах і виключно в особистих цілях творів і виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах і їх примірниках, без згоди автора (авторів), виконавців і виробників фонограм (відеограм), але з виплатою їм винагороди способом, визначеним частиною четвертою цієї статті.

За приписами частини четвертої статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" виплата винагороди виробникам фонограм і відеограм та іншим особам, які мають авторське право і (або) суміжні права, за передбачені частиною другою цієї статті відтворення, здійснюється у формі відрахувань (відсотків) від вартості обладнання і (або) матеріальних носіїв виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах, крім: а) професійного обладнання та (або) матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах; б) обладнання і матеріальних носіїв, що експортуються за митну територію України; в) обладнання і матеріальних носіїв, що ввозяться фізичною особою на митну територію України виключно в особистих цілях і без комерційної мети.

Відповідач вважає, що імпортовані в період з 16.02.2015 по 23.10.2017 запам’ятовувальні пристрої на жорстких дисках різних комплектацій торгівельної марки DELL відносяться до професійного обладнання та матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах, яке використовується для довготривалого зберігання, обробки та аналізу великих обсягів корпоративних даних, що зокрема підтверджується листом від 26.01.2018 від ТОВ «Делл Україна» - офіційного представника DELL в Україні.

Крім того, імпортовані відповідачем в період з 16.02.2015 по 23.10.2017 запам’ятовувальні пристрої на жорстких дисках різних комплектацій торгівельної марки DELL були реалізовані суб’єктам господарської діяльності та державним установам, при цьому жоден з імпортованих відповідачем в період з 16.02.2015 по 23.10.2017 запам’ятовувальний пристрій на жорстких дисках різних комплектацій торгівельної марки DELL не був реалізований фізичним особам – споживачам.

За вищевказаних обставин, з метою всебічного, повного та об’єктивного вирішення спору, роз’яснення питань, що виникли і потребують спеціальних знань, щодо можливості використання виключно в особистих цілях в домашніх умовах імпортованих відповідачем в період з 16.02.2015 по 23.10.2017 запам’ятовувальних пристроїв на жорстких дисках різних комплектацій торгівельної марки DELL виникла необхідність призначення у справі судової експертизи об'єктів комп’ютерної техніки і програмних продуктів та зупинення провадження по справі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Відтак, провадження у даній справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

Керуючись ч. 1 ст. 99, ч. 1 ст. 100, ч. 1 ст. 228, ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Призначити у справі №910/20637/17 судову експертизу комп’ютерної техніки і програмних продуктів, проведення якої доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501).

2. На вирішення експерта поставити питання:

- Яке обладнання, згідно матеріалів справи та наданої ДФС інформації, ввезене Товариством з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс" на митну територію України за період з 16.02.2015 по 23.10.2017 (визначених додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003 року), із кодами згідно з УКТЗЕД, призначене для використання виключно в особистих цілях в домашніх умовах?

- Яка загальна вартість, згідно матеріалів справи та наданої ДФС інформації, матеріальних носіїв та обладнання, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс" на митну територію України за період з 16.02.2015 по 23.10.2017 (визначених додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003 року), із кодами згідно з УКТЗЕД, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах?

- Яка вартість, згідно матеріалів справи та наданої ДФС інформації, матеріальних носіїв та обладнання, ввезеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс" на митну територію України за період з 16.02.2015 по 23.10.2017 (визначених додатком до Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003 року), окремо по кожному виду обладнання (матеріальних носіїв) згідно з УКТЗЕД, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах?

4. Витрати на проведення експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс".

5. Зобов’язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Уліс Сістемс" попередньо на вимогу експерта оплатити вартість експертизи у повному обсязі.

3. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Матеріали справи надіслати до науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності міністерства юстиції України (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф. 501).

6. Зупинити провадження у справі на час проведення експертизи.

7. Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 16.03.2018 року

Суддя О.А.Грєхова