ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10178/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс"

до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат"

про стягнення 150 616,35 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1 дов. № б/н від 01.12.17р.

Відповідача - ОСОБА_2 дов. № 26 від 31.01.18р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача борг у розмірі 150 616,35 грн., який складається з: 131 366,64 грн. - основного боргу, 15 632,63 грн. - інфляційних втрат та 3 617,08 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем, у якості доказу здійснення спірної поставки товару, надано видаткову накладну №371 від 02.12.16р., товарно-транспортну накладну №Р371 від 02.12.16р. та довіреність №466/01, видану 01.12.16р. експедитору з доставки вантажів ОСОБА_3, які не є належними доказами здійснення спірної поставки товару 02.12.16р., оскільки видаткова накладна №371 від 02.12.16р. не містить інформації про те, що товар поставляється на виконання умов Договору, укладеного сторонами цього спору. Найменування товару, зазначене у видатковій накладній №371 від 02.12.16р. та у товарно-транспортній накладній №Р371 від 02.12.16р., не відповідає найменуванню продукції за Специфікацією №1 до Договору. Окрім цього, у видатковій накладній №371 від 02.12.16р. та у товарно-транспортній накладній №Р371 від 02.12.16р. відсутній підпис особи, якій надавались повноваження на отримання товару довіреністю №466/01 від 01.12.16р., зокрема, відсутній підпис ОСОБА_3 Відповідач звертає увагу, що видаткова накладна та товарно-транспортна накладна №Р371 від 02.12.16р. не містять інформації про дату поставки, яка визначається за правилом, наведеним у другому реченні п. 5.6. Договору. Таким чином, Позивач не довів належними та допустимими доказами здійснення спірної поставки товару на користь Відповідача 02.12.16р. Про відсутність підстав для розрахунків з Позивачем свідчить те, що, виходячи з умов Договору, а саме п.3.4, 4.1., необхідною умовою для здійснення Покупцем розрахунків за товар є отримання ним (Покупцем) рахунку на оплату. Позивач не надав до матеріалів справи рахунку на сплату вартості товару за видатковою накладною №371 від 02.12.16р. та товарно-транспортною накладною №Р371 від 02.12.16р., а також докази направлення/вручення рахунку Відповідачеві. Зі змісту товарно-транспортної накладної №Р371 від 02.12.16р. вбачається, що супровідними документами на вантаж була лише "вид. накл.. №371 від 02.12.16р. ". Тобто, рахунок на сплату був відсутнім серед документів, які супроводжували вантаж. Таким чином, Позивач не дотримуючись умов поставки DDP за правилами Інкотермс 2010 та п.4.5. Договору, в односторонньому порядку змінив умови та порядок розрахунків. Стосовно стягнення інфляційних нарахувань та 3 %річних Відповідач посилається на те, що оскільки відсутні підстави вважати грошове зобовязання простроченим, у Відповідача не міг виникнути обовязок оплати на користь Позивача на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Від Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача, у якій він повідомив, що позовні вимоги підтримує з підстав викладених у позовній заяві. Окрім цього, Позивач наполягає, що Відповідач не заперечує одержання товару в повному обсязі. Строк оплати передбачений у п. 4.1. Договору і складає 10 банківських днів з дати поставки. Отже, Відповідач, прийнявши товар та товаророзпорядчі документи на нього, повинен був оплатити товар не пізніше 15.12.16р. Таким чином, доводи Відповідача про відсутність підстав для оплати за договором поставки №16-1267-02 від 01.11.16р. є необґрунтованими та безпідставними. Крім того, Позивач Відповідачеві неодноразово направляв вимоги про оплату боргу за Договором поставки №16-1267-02 від 01.11.16р., до яких були додані, зокрема, рахунок на оплату №374 від 02.12.16р. та акт звіряння розрахунків, другий примірник якого жодного разу не повернуто Позивачеві.

31.01.18р. від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких він додатково зазначає, що Позивач не спростував позицію Відповідача, викладену у відзиві стосовно відсутності належних доказів здійснення спірної поставки саме 02.12.16р. та відсутності підстави для здійснення розрахунків у звязку з невиконанням договору поставки, укладеного сторонами. Також Позивач не спростував позицію Відповідача в тій частині, що стосується здійснення розрахунків інфляційних нарахувань на суму боргу.

Представник Позивача у судовому засіданні повідомив, що між сторонами існував єдиний (спірний) договір на поставку силікату натрію розчинного. Представник Відповідача не заперечувала інформацію представника Позивача. Також представник Позивача повідомив, що оскільки 02.12.16р., під час передачі товару на складі Відповідача, особа, на ім'я якої Відповідач видав довіреність була відсутньою, то товар передали присутньому зав.складом.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.11.16р. сторонами укладено Договір поставки №1601267-02 (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобовязується поставити та передати у власність Покупця (Відповідача) силікат натрію розчинний, в подальшому "Продукція", а Покупець прийняти та оплатити за неї, визначену даним Договором грошову суму.

Предметом поставки є Продукція з найменуванням, зазначеним у Специфікаціях до даного Договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 4.1. Договору Покупець оплачує Продукцію шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у наступному порядку:

- впродовж 10-ти банківських днів, з дати поставки, якщо інше не передбачено специфікацією, на підставі рахунку на оплату, оформленого Постачальником та наданого Покупцю.

Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п. 4.2. Договору).

Згідно з п. 4.5. Договору Продукцію, що поставляється повинен супроводжувати наступний пакет документів:

- рахунок фактура;

- товаротранспортна або товарна накладна;

- сертифікат якості;

- Постачальник складає та обовязково реєструє електронну податкову накладну в ЄРПН відповідно до діючого податкового законодавства;

- Постачальник невідкладно передає зареєстровану в ЄРПН електронну податкову накладну у системі М.Е. Doc за допомогою технічних засобів звязку.

Постачальник зобовязується поставити Покупцю продукцію на умовах DDP склад ПАТ "ДМК", м. Дніпродзержинськ (м. Кам'янське) в редакції Інкотермс 2010р. (Інкотермс 2010 міжнародні правила тлумачення торгівельних термінів) (п. 5.1. Договору).

Пунктом 5.6. Договору встановлено, що перехід права власності на поставлену продукцію здійснюється з дати поставки, відповідно до умов поставки, передбачених Сторонами. Датою поставки вважається дата поставки на склад Покупця, зазначена у видатковій накладній на цю партію.

Приймання Продукції здійснюється Покупцем на його території на підставі наступних документів:

- по кількості на підставі видаткової накладної на дану партію Продукції;

- по якості на підставі сертифікату якості виробника.

У разі виникнення спірних питань щодо якості Покупець має право залучити до приймання по якості незалежну експертну організацію ТОВ "Інспекторат Україна". Результати експертизи по якості оформлюються сертифікатом якості (протоколом відбору проб та випробувань) незалежної експертної організації, який є остаточним при взаєморозрахунках (п. 7.3. Договору).

Відповідно до п. 7.5. Договору претензії (рекламації), у разі невідповідності продукції вимогам даного Договору, повинні предявлятися належним чином, рекомендованим листом зі всіма документами, що підтверджують претензію (рекламацію) та з обовязковим зазначенням:

- номеру та дати даного Договору;

- номеру автотранспорту та дати відвантаження;

- кількості та найменування Продукції, щодо якої предявлена претензія (рекламація);

- обґрунтованого розрахунку претензійних вимог;

- підстав для претензії (рекламації) з посиланням на нормативні акти та даний Договір.

Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами, скріплення печаткою та діє до 31.12.2017 року, а в частині гарантійних зобовязань до повного їх закінчення (п. 11.1. Договору).

У специфікації № 1 від 01.11.16р. до Договору сторони погодили поставку силікату натрію розчинного ДСТ 13079-81 модуль 2.8-3.0 у кількості 45,00 т за ціною 5 067,00 грн./т без ПДВ, вартістю 273 618,00 грн. з ПДВ.

Позивач наполягає, що на виконання умов Договору та Специфікації №1, 01.11.16р. Відповідачеві відвантажено силікат натрію розчинний, ГОСТ 13079-81, модуль 2,8 3,0 на загальну суму 131 336,64 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №371 від 02.12.16р.

За даними Позивача, датою остаточної оплати товару за спірною поставкою за Договором є 15.12.16р., однак Відповідач зобовязання за Договором не виконав, за поставлений товар не розрахувався у звязку із чим за ним обліковується заборгованість у розмірі 131 366,64 грн.

19.04.17р. Позивач направив Відповідачеві лист-вимогу від 17.04.17р. № 17/04-1 про сплату заборгованості у розмірі 131 336, 64 грн. у строк до 28.04.17р., яку Відповідач залишив без відповіді та без задоволення. Додатком до листа-вимоги, серед іншого, був рахунок на оплату № 374 выд.02.12.16р.

29.11.17р. Позивач повторно направив Відповідачеві лист-вимогу від 02.11.17р. про сплату заборгованості, яка також залишена Відповідачем без задоволення й відповіді.

Направлення Позивачем Відповідачеві листів-вимог з додатками підтверджується чеками поштової установи та описами вкладення у поштове відправлення (копії яких додані до матеріалів справи).

Посилаючись на ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача, Позивач нарахував 3 % річних - 3 617,08 грн. за період 16.12.16р. 15.11.17р. та збитки від інфляції - 15 632,63 грн. за період грудень 2016р. жовтень 2017р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи і докази надані до матеріалів справи, суд частково погоджується з обома із сторін.

Так, представник Позивача у судовому засіданні повідомив, що між сторонами існував єдиний (спірний) договір на поставку силікату натрію розчинного. Представник Відповідача не спростувала інформацію представника Позивача.

Також представник Позивача повідомив, що оскільки 02.12.16р., під час передачі товару на складі Відповідача, особа, на ім'я якої Відповідач видав довіреність була відсутньою, то товар передали присутньому зав.складом ОСОБА_4

Щодо невідповідності найменування товару, зазначеного у видатковій накладній №371 від 02.12.16р. та у товарно-транспортній накладній №Р371 від 02.12.16р., найменуванню продукції зазначеній у Специфікації №1 до Договору, то суд бере до уваги, що у видатковій та товарно-транспортній накладних зазначено основні параметри товару, а саме: силікат натрію 2,8 3,0. Відповідач не відмовився від одержання товару, посилаючись на його невідповідність обумовленому в Специфікації №1. Одержавши товар, претензій Позивачеві Відповідач не предявляв (доказів суду не надав), хоча це питання врегульовано п. 7.5. Договору, яким передбачено, що претензії (рекламації), у разі невідповідності продукції вимогам даного Договору, повинні предявлятися належним чином, рекомендованим листом зі всіма документами, що підтверджують претензію (рекламацію) …

Як вбачається з видаткової накладної № 371 від 02.12.16р. та товарно-транспортної накладної №Р371 від 02.12.16р. Позивач на склад Відповідача поставив 21,6 т силікату натрію 2.8-3.0 на загальну суму 131 366,64 грн. (з ПДВ), товар на складі Відповідача прийняла зав.складом ОСОБА_4

Заперечуючи проти позову, Відповідач посилається на те, що одержувач не вказав дату одержання товару, тому неможливо визначити час виникнення у Відповідача обовязку оплатити товар. Однак, згідно з товарно-транспортною накладною №Р371 від 02.12.16р. пунктом навантаження було м. Запоріжжя, вул. Загорська, 1-А, пунктом розвантаження - м. Кам'янське, вул. Соборна, № 18-Б, враховуючи відстань між наведеними містами (близько 120 км), суд вважає що товар міг бути доставленим адресату впродовж дня, тобто в межах 02.12.16р. Крім того, підписуючи видаткову та товарно-транспортну накладні, представник Відповідача не зазначив іншу дату, крім дати, зазначену Позивачем, що суд розцінює, як погодженням із зазначеною датою поставки товару.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що покупець оплачує Продукцію протягом 10 банківських днів з дати поставки, якщо інше не обумовлено специфікацією, на основі рахунку на оплату, оформленого Постачальником та наданого Покупцеві.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рахунок на оплату разом з вимогою про сплату заборгованості, направлено Відповідачеві лише 19.04.17р. таким чином, датою остаточного розрахунку, з урахуванням поштового пробігу, є 28.04.17р.

За таких обставин, суд вважає, що прострочення Відповідача з оплати товару почалося з 29.04.17р. За перерахунком суду 3 % річних за період з 29.04.17р. по 15.11.17р. з простроченої суми становлять 2 128,09 грн., індекс інфляції з травня по жовтень 2017р. становить 8 335,20 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать 131 3666,64 грн. основного боргу, 8 335,20 грн. індексу інфляції, 2 128,09 грн. 3 % річних, у решті позову слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", 51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна (Кірова), буд. 18-Б (код 05393043) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпросклосервіс", 49007, АДРЕСА_1 (код 36639185) 131 366,64 грн. - боргу, 8 335,2 грн. індексу інфляції, 2 128,09 грн. 3 % річних, 2 128,09 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення виготовлено 15.03.2018

Суддя С.Г. Юзіков