ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2018 року Справа № 923/675/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань Головльової Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", м. Чорноморськ Одеської області,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй", м. Херсон,

про стягнення заборгованості в сумі 187 404,37 грн. за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй", м. Херсон,

до Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ", м.Чорноморськ Одеської області,

про визнання недійсним договору,

за участю представників:

позивача за первісним позовом - Подуфалова І.В., представник, дов. № 57 від 12.01.18р.,

відповідача за первісним позовом - не прибув,

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" про стягнення заборгованості у розмірі 187 404,37 грн., яка складається з 70618грн.39коп. основного боргу, 4484грн.62коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1000грн.91коп. з урахуванням 3% річних, 106357грн.16коп. пені, 4943грн.29коп. штрафу, відповідно до умов укладеного сторонами договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна № 339-од від 02.10.15. В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" посилається на положення ст. 525, 526, 529, 530, 610 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України.

У зв'язку з тимчасовою непрацездатністю та тривалою відпусткою судді Литвинової В.В. призначено повторний автоматичний розподіл, справу передано судді Задорожній Н.О., якою прийнято справу до свого провадження ухвалою від 07.09.17 та призначено справу до розгляду на 12.10.2017 р.

11.10.2017 року ТОВ "Скарабєй" (відповідач за первісним позовом) звернулось до суду із зустрічною позовною заявою у якій просить визнати недійсним договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 339-од від 02.10.2015 року, укладеного між Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скарабей", в частині визначення вартості утримання 1 кв.м. орендованого нежитлового приміщення на місяць у розмірі 50,43 грн., перерахування у розмірі 13,68 грн., у розмірі 64,11 грн. визначених згідно Додатку № 1 (Розрахунку) та, відповідно нього у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), рахунках: Пр/ 10 222 від 30.09.2016, Пр/ 11341 від 31.10.2016, Пр/ 12 476 від 30.11.2016, Пр/ 13 614 від 31.12.2016, Пр/ 708 від 31.01.2017, Пр/ 1753 від 28.02.2017, Пр/ 2702 від 31.03.2017. В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом ТОВ "Скарабєй" посилається на положення ст. 203, ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, а також на те, що визначення вартості утримання 1 кв. м. орендованого нежитлового приміщення на місяць здійснені, не у відповідності до вимог чинного законодавства України.

У зв'язку з тривалою відпусткою судді Задорожної Н.О. призначено повторний автоматичний розподіл, справу передано судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою суду від 02.11.2017 року прийнято справу до свого провадження суддею Гридасовим Ю.В., прийнято зустрічну позовну заяву для сумісного розгляду з первісним позовом.

26.12.17 судом відкрито перше судове засідання з розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження. У зв'язку з нез'явленням сторін у судове засідання відкладено розгляд справи на 12.00 годину 15.02.18.

У судовому засіданні 15.02.18 судом постановлено ухвалу (яка занесена до протоколу судового засідання) про перехід до загального позовного провадження, за наслідками підготовчого судового засідання постановлено протокльну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розглдяу по суті на 14.00 годину 13.03.18.

Представник позивача за первісним позовом в ході судового засідання 13.03.18 підтримав вимоги, викладені у первісній позовній заяві та заперечував проти зустрічних позовних вимог, відповідно до відзиву на зустрічну позовну заяву, посилаючись на те, що ТОВ «Скарабей» у зустрічному позові: не вказав тих підстав, з яким цивільне законодавство, зокрема, ст. 215 Цивільного кодексу України, пов'язує можливість визнання договору недійсним; не вказує яку саме частину договору просить визнати недійсним; не обрав належний спосіб захисту, оскільки розрахунок вартості комунальних послуг, відповідно до п. 2.2.3. Договору, є результатом застосування відповідної норми у даних правовідносинах, проте його не можна розглядати як частину змісту правочину; не довів обставини на які він посилається зустрічному позові.

Відповідач за первісним позовом, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив. Відзив на первісну позовну заяву у встановлений судом строк, не надав, про причини суд не повідомив.

Відповідно до положень частини 9 статті 165 ГПК України: "У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами."

У судовому засіданні 13.03.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

02.10.2015. між державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" (відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 16.09.2016 № 319 перейменовано у державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ») (надалі за текстом рішення - Позивач, Балансоутримувач, ДП "МТП "Чорноморськ") та товариством з обмеженою відповідальністю "Скарабей" (надалі за текстом рішення - Відповідач, Орендар) укладено договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 339-од (надалі за текстом рішення - Договір).

Відповідно до умов п. 1.1. Договору Балансоутримувач виконує обслугування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення адміністративно-побутової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Північна,4 (5-й термінал державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт") (далі - Приміщення), загальною площею 142,0 кв. м., а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цьому приміщенні, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2.3 Договору Орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за обслуговування прибудинкової території та утримання Приміщення, згідно з Додатком № 1 (Розрахунок), який є невід'ємною частиною договору.

Розмір вищезгаданих витрат та послуг може бути переглянуто Балансоутримувачем в односторонньому порядку. Додаткова угода при цьому не укладається.

Позивачем було направлено на адресу Відповідача для здійснення оплати рахунки та акти виконаних робіт за відповідні звітні періоди, а саме: Пр/10222 від 30.09.2016 на суму 8 727,07 грн.; Пр/11341 від 31.10.2016 на суму 8 749,09 грн.; Пр/ 12479 від 30.11.2016 на суму 9 019,38 грн.; Пр/13614 від 31.12.2016 на суму 9 461,38 грн.; Пр/708 від 31.01.2017 на суму 9 086,15 грн.; Пр/1753 від 28.02.2017 на суму 14 100,58 грн.; Пр/2702 від 31.03.2017 на суму 11 474,74 грн.

В порушення п. 2.2.3 Договору, Відповідачем вищезазначені рахунки сплачено не

було. Сума основного боргу складає 70 618,39 грн.

Відповідно до умов п. 4.5 Договору за несвоєчасні розрахунки Орендар сплачує пеню у розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, а за прострочення понад 20 днів Орендар сплачує штраф у розмірі 7% від розміру заборгованості.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України: "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За поданим позивачем розрахунком розмір пені та штрафу становить, відповідно, 106357,16грн. та 4943,29грн.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України: "боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 4484,62грн. та 1000,91грн., відповідно.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України: "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

З'ясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача за первісним позовом, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем за первісним позовом, тому заявлені позивачем за первісним позовом вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача за первісним позовом проти вказаних позовних вимог не приймаються судом до уваги.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволенню не підлягають, за наступних обставин.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 7 та 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 р. № 9 підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути і спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним у цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частини й обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним.

За умовами п/п 2.1.3 п. 2.1. Договору Балансоутримувач зобов'язався інформувати орендаря про зміни витрат на утримання Приміщення і тарифу на послуги.

Як стверджує Позивач за зустрічним позовом, Балансоутримувач не інформував Орендаря про зміни витрат на утримання Приміщення і тарифу на послуги, а обмежився складанням рахунків та актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), які надані до суду, зі змісту яких Орендарю не зрозумілі складові послуг з утримання орендованого приміщення.

Крім того, позивач за зустрічним позовом вважає, що розмір плати за обслуговування і ремонт Будівлі, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень Будівлі залежить від складу робіт і послуг, які надаються Балансоутримувачем і визначається розрахунком щомісячних платежів (кошторисом витрат) за обслуговування та ремонт Будівлі, комунальні та інші послуги Балансоутримувача.

Також, позивачза зустрічним позовом вважає, що Балансоутримувачем фактично не надавались послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх кількість у рахунках до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) не відповідає дійсності, оскільки вони фактично не надавались.

Отже, обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, відповідач за первісним позовом фактично посилається не на порушення вимог закону під час укладання оспорюваного правочину, а на дії позивача за первісним позовом, пов'язані з виконанням Договору.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 2.2. постанови Пленуму ВГС України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9, за загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати розірвання договору або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.

Відповідно до п. 1.1 Договору від 02.10.2015 № 339-о/д Балансоутримувач виконує обслугування та експлуатацію державного нерухомого майна, а саме: нежитлового приміщення адміністративно-побутової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Північна, 4 (5-й термінал державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт") (далі - Приміщення), загальною площею 142,0 кв.м., а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі у цьому приміщенні, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем за цим договором.

Відповідно до умов п. 2.2.3 Договору Орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити плату на рахунок Балансоутримувача за обслуговування прибудинкової території та утримання Приміщення, згідно з Додатком № 1 (Розрахунок), який є невід'ємною частиною договору.

Розмір вищезгаданих витрат та послуг може бути переглянуто Балансоутримувачем в односторонньому порядку. Додаткова угода при цьому не укладається.

З метою впорядкування розрахунків з субспоживачами ДП «МТП «Чорноморськ» за споживання енергоресурсів, які вони отримують від КП «Чорноморськводоканал», ТОВ «Іллічівський морський рибний порт» філії «Інфоксводоканал», ПАТ «Одесаобленерго», КП «Чорноморськтеплоенерго», ІФ ДП «АМПУ» напряму та через мережі ІФ ДП «АМПУ», та з відкодування витрат на їх передачу наказами директора порту встановлено вартість споживання енергоресурсів та відшкодування витрат на утримання технологічних мереж електро-, тепло-, водопостачання та водовідведення: наказ від 29.01.2016 №75 (зміни до наказу: від 15.03.2016 №216; від 18.05.2016 №359; від12.07.2017№ 449/1; від 17.08.2017 №505; від 12.09.2016 №540; від 03.10.2016 №573); наказ від 20.01.2017 № 15-Аг (зміни до наказу: від 10.02.2017 №31-Аг; від 23.03.2017 №55-Аг; від 07.04.2017 №74-Аг).

Отже, ДП «МТП «Чорноморськ» мав правові підстави для перегляду тарифів на послуги та витрати на утримання Приміщення в односторонньому порядку. При цьому Договором встановлено, що додаткова угода, у зазначеному випадку, не укладається.

Пунктом 2.1.3 Договору встановлений обов'язок Балансоутримувача інформувати Орендаря про зміни витрат на утримання Приміщення і тарифу на послуги.

На виконання зазначеної умови Договору Портом щомісяця направлялись на адресу Позивача за зустрічним позовом рахунки, у яких було зазначено кількість спожитих послуг та тарифи, за якими обчислювалися послуги за договірною формулою.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі - Закон) врегульовані основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 3 Закону предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 вищезазначеного закону, наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово- комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

У розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Порт є споживачем комунальних послуг.

ТОВ «Скарабей» за договором № 339-од від 02.10.2015 лише бере участь у витратах Балансоутримувача пропорційно до займаної ним площі у Приміщенні, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Балансоутримувачем, а отже не є суб'єктом правовідносин, що регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а посилання позивача за зустрічним позовом на вказаний Закон є безпідставним.

Позивачем за зустрічним позовом доказів щодо не надання Балансоутримувачем послуг з утримання будинків і споруд прибудинкової території за Договором не надано, натомість Портом на підтвердження факту виконання робіт (надання послуг) направлялись на адресу ТОВ «Скарабей» акти здачі-прийняття робіт (надання послуг)(надалі - Акт) для підпису у двох примірниках, один з яких підлягав поверненню Порту, відповідно до умов п. 1.1. Договору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Первісний позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабєй" (адреса місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Горького, 29, офіс 1; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 31652932) на користь Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (адреса місцезнаходження: 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 01125672) 70618грн.39коп. основного боргу, 4484грн.62коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 1000грн.91коп. з урахуванням 3% річних, 106357грн.16коп. пені, 4943грн.29коп. штрафу, 2811грн.06коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні зустрічного позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 19 березня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов