ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.03.2018 Справа № 39/260-09
За заявою: Дніпропетровської обласної ради про перегляд ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2010 у зв'язку з нововиявленими обставинами

у справі

за позовом Релігійної громади "Свято-Миколаївський храм" парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви, м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

Третя особа-1: Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації", м. Дніпропетровськ

Третя особа-2: Обласне комунальне підприємство " Дніпропетровський Будинок органної та камерної музики", м. Дніпропетровськ

Третя особа-3: Дніпропетровська обласна держана адміністрація, м. Дніпропетровськ

За участю: Прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про визнання права власності на нерухоме майно

Суддя Ліпинський О.В.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на культову будівлю Свято-Миколаївської (Брянської) церкви, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Калініна, 66.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2010 року у справі № 39/260-09 затверджено мирову угоду, укладену між Позивачем - Релігійною громадою „Свято-Миколаївський храм" парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви та Відповідачем - Дніпропетровською обласною радою, а також припинено провадження у справі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2011 року, за результатами розгляду апеляційної скарги Управління Дніпропетровської єпархії Української православної Церкви Київського Патріархату, ухвалу господарського суду від 26.08.2010 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.09.2011 року припинено провадження за касаційною скаргою Управління Дніпропетровської єпархії Української православної Церкви Київського Патріархату.

14.03.2018 року Дніпропетровська обласні рада (Відповідач у справі) звернулася до суду із заявою про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, за змістом якої просить скасувати судове рішення - ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.08.2010 року.

Як на підстави для перегляду судового рішення (ухвали), Заявник посилається на те, що після постановлення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності, в ході розгляду справи № 203/4766/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Дніпропетровської обласної ради про визнання недійсним правочину, Заявнику стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були встановлені Господарським судом Дніпропетровської області при розгляді справи № 39/260-09.

Згідно ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

В силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ГПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 320 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

За змістом ч. 2, 3 ст. 321 ГПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 320 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Таким чином, встановлений ч. 2 ст. 321 ГПК України процесуальний строк, в межах якого учасник справи може подати заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, становить три роки з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. При цьому, можливість поновлення такого строку, процесуальним законом виключається.

Як вище встановлено судом, заява про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали господарського суду яка, набрала законної сили 26.08.2010 року, подана Заявником до суду 14.03.2018 року, тобто, після закінчення трирічного процесуального строку на вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що за приписами ч. 1 ст. 119, ч. 3, ст. 321 ГПК України, встановлений законом процесуальний строк на подачу заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, не може бути поновлений судом, заява Дніпропетровської обласної ради про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись, ст.ст. 118, 119, 234, 321 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпропетровської обласної ради про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 19.03.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Ліпинський