ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Справа № 910/46/18
третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача – Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»
стягнення 356 788 грн. 46 коп.
Суддя Чинчин О.В.
Представники сторін: без виклику представників
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державне підприємство «Держвуглепостач» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 356 788 грн. 46 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 23.03.2016 між Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (покупець) та Державним підприємством «Держвуглепостач» (постачальник) укладено Договір поставки вугілля №111/10, за умовами якого постачальник поставить (передасть) у власність покупця вугільну продукцію (вугілля), в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитах та ціні, погодженими сторонами в Договорі. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору на адресу відокремленого підрозділу Відповідача – Вуглегірської ТЕС ним було відвантажено вугілля у вагонах № 67857243 в кількості 68,4 тони та № 63645592 в кількості 67,45 тон. Проте, посилаючись на недостачу вугілля у вказаних вагонах при його прийнятті, акти приймання-передачі вугільної продукції Відповідач не підписав, поставлене вугілля не оплатив, чим порушив зобов’язання за Договором. Таким чином, заборгованість Публічного акціонерного товариства «Центренерго» перед Державним підприємством «Держвуглепостач» становить 356 788,46 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 у справі № 910/46/18 позов Державного підприємства «Держвуглепостач» задоволено частково; стягнуто Публічного акціонерного товариства «Центренерго» на користь Державного підприємства «Держвуглепостач» борг у розмірі 152 496,00 грн та судовий збір у розмірі 2 287,44 грн

За приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд зазначає, що не було прийнято рішення у справі №910/46/18 від 06.03.2018 Господарським судом міста Києва з приводу позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» 11 931,60 грн як вартості перевезення у вагонах № 67857243, № 63645592, про що Позивачем поряд з вимогами про стягнення вартості вугілля було зазначено у позовній заяві.

Як вбачається з матеріалів справи, провізна плата за перевезення вугілля у вагоні № 67857243 скала 2 925,00 грн, що підтверджується залізничною накладною № 53317509 від 07.04.2016 (а.с. 42-43), та 7 018,00 грн у вагоні № 63645592, що підтверджується залізничною накладною № 48372031 від 22.05.2016 (а.с. 44-45), а загалом 11 931,60 грн з ПДВ.

У п. 6.6 Договору сторони погодили, що вартість перевезення вугілля залізницею оплачує Постачальник. Покупець, разом з оплатою вартості вугілля, зобов‘язується відшкодувати Постачальнику витрати за перевезення вугілля (провізну плату, вказану в залізничній накладній) від залізничної станції відправлення до залізничної станції призначення виключно по території України в розмірі, що визначається «Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги», затвердженого Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України № 317 від 26.03.2009, з урахуванням коефіцієнтів до Збірника тарифів.

За наведених обставин Суд доходить висновку, що обов’язок відшкодування витрат за перевезення вугілля у вагонах № 67857243 та № 63645592, а саме, провізної плати, покладено умовами Договору на Відповідача.

В ході розгляду справи Відповідач описані обставини не заперечив та не спростував, жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження виконання обов’язку перед Державним підприємством «Держвуглепостач» з відшкодування провізної плати в розмірі 11 931,60 грн в порядку п. 6.6 Договору не надав.

Відтак, на підставі викладеного Суд дійшов висновку про необхідність прийняття додаткового рішення у справі шляхом задоволення позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача 11 931,60 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (03022, м. Київ, ВУЛИЦЯ КОЗАЦЬКА, будинок 120/4, ЛІТЕРА "Є", ідентифікаційний код 22927045) на користь Державного підприємства «Держвуглепостач» (01601, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОГДАНА ХМЕЛЬНИЦЬКОГО, будинок 4, ідентифікаційний код 40225511) борг у розмірі 11 931 (одинадцять тисяч дев’ятсот тридцять одну) грн 60 коп. та судовий збір у розмірі 178 (сто сімдесят вісім) грн. 98 коп.

2.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

3.          Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 березня 2018 року

Суддя О.В. Чинчин