КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Справа№ 925/933/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Власова Ю.Л.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Петрик М.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю від 26.09.2015 р.

від відповідача: Геращенко М.В. - представник за довіреністю від 29.08.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.10.2017 року

по справі № 925/933/16 (суддя - Спаських Н.М.)

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна"

про стягнення 500 000,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернувся до Господарського суду Черкаської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна" про стягнення 500 000,00 грн.

11.09.2017 р. позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача вартість майна, пропорційну його частці у статутному капіталі, що становить 7,38 % , а саме 1 705 660,00 грн.

02.10.2017 р. позивачем було подано суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача вартість своєї частки у розмірі 1 086 350,00 грн. в статутному капіталі товариства, що становить 7,38 %.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 05.10.2017 р. позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" на користь ОСОБА_4 1 086 350,00 грн. вартості майна, пропорційної його частці у статутному капіталі ТОВ "Україна".

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на нормах чинного законодавства. Відповідач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна" має право здійснити переоцінку власних основних засобів, проте не зобов'язаний був це робити. Крім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів ринкової вартості основних засобів відповідача.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна" по справі № 925/933/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 року справу № 925/933/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А. та призначено її до розгляду на 28.11.2017 року.

У судовому засіданні 28.11.2017 року оголошено перерву в розгляді справи до 26.12.2017 року.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 року враховуючи перебування у відпустці судді Руденко М. А., яка не є головуючою суддею, справу № 925/933/16 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу справ від 26.12.2017 року, справу № 925/933/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Власов Ю.Л., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 року справу № 925/933/16 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Власов Ю.Л., Пономаренко Є.Ю.

У судове засідання 26.12.2017 р. представник відповідача не з'явився, однак, через відділ документального забезпечення суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2017 р. було відкладено розгляд справи на 29.01.2018 р.

У судових засіданнях 29.01.2018 р. та 14.02.2018 р. було оголошено перерви до 14.02.2018 р. та 26.02.2018 р. відповідно.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.02.2018 р. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача у судовому засіданні 26.02.2018 р. проти апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 був учасником товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Україна» з часткою у статутному капіталі у розмірі 7,38 %, що підтверджується статутом товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробниче підприємство «Україна» в редакції від 2008 р.

14.11.2014 р. ОСОБА_8 подав керівнику ТОВ «ТВП «Україна» повідомлення про вихід з товариства. У вказаному повідомленні позивачем було запропоновано відповідачу, для визначення вартості частини майна по закінченню календарного року провести справедливу оцінку майна товариства у незалежного експерта.

12.02.2015 року рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ТВП "Україна", оформлених протоколом № 1/02, було, зокрема, задоволено заяву ОСОБА_4 про його вихід із товариства на підставі поданої ним заяви; вирішено виплатити ОСОБА_4 вартість частки майна, пропорційної частці у статутному капіталі. Вартість частини майна, яка підлягає виплаті, визначити станом на день задоволення заяви ОСОБА_4 про вихід з товариства, залучивши до цього аудиторську фірму або аудитора.

За замовленням відповідача ТОВ Аудиторська фірма "Фінансове агентство" виконало звіт про виконання узгоджених процедур стосовно визначення вартості частини майна ТОВ "ТВП "Україна", що підлягає виплаті учаснику ОСОБА_4 при виході з товариства.

Для розрахунку аудитором використано показники бухгалтерського балансу, складеного на дату задоволення товариством заяви ОСОБА_4 - 12.02.2015 р.

У звіті визначено, що з розрахунку вартості майна, що підлягає виплаті позивачу, від вартості активів ТОВ "ТВП "Україна" станом на 12.02.2015 віднято кредиторську заборгованість, а з різниці визначено 7,8% вартості частки позивача, яка склала 39 343,00 грн.

14.01.2016 р. та 05.02.2016 р. відповідачем платіжними дорученнями № 995 та № 1021 було перераховано на рахунок позивача 39 343,00 грн. вартості частки у статутному капіталі ТОВ "ТВП "Україна".

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду, зазначає, що не згоден із вартістю виплаченої частки у статутному капіталі ТОВ "ТВП "Україна", оскільки вважає, що сума є несправедливою та суттєво заниженою, оскільки у відповідача наявне значне, високоліквідне майно, яке знаходиться в центрі міста Сміла, а продукція, яка виробляється на виробничих потужностях, користується попитом на ранках збуту.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивач довів своє право на отримання належної (ринкової) вартості своєї частки у статутному капіталі ТОВ "ТВП "Україна", хоча зміг розрахувати її лише з вартості 5ти об'єктів нерухомого майна товариства на які віднайдено первинні документи; звіти про оцінку СПД Бердника Є.А. не спростовані висновками експертизи, від проведення якої відповідач ухилився, не допустивши експертів для огляду об'єктів, а тому позов слід задовольнити повністю і стягнути з відповідача на користь позивача 1 086 350,00 грн. вартості майна, пропорційної його частці у статутному капіталі ТОВ ТВП "Україна".

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Відповідно до ст. 88 ГК України учасники господарського товариства мають право вийти в передбаченому установчими документами порядку зі складу товариства, що кореспондується з нормами ст. 10 Закону України "Про господарські товариства". Аналогічні положення містяться у п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦК України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом вийти з товариства.

Статтею 148 Цивільного кодексу України встановлено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі.

Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Спори, що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом.

Таким чином, господарські суди наділені правом вирішувати спори, пов'язані з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі.

Як вже зазначалось, рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю ТВП "Україна", оформлених протоколом № 1/02 від 12.02.2015 р., було, зокрема, задоволено заяву ОСОБА_4 про його вихід із товариства на підставі поданої ним заяви та прийнято рішення про виплату позивачу вартості частини майна товариства, що пропорційна його частці у статутному капіталі, визначивши її станом на день задоволення заяви ОСОБА_4

За приписами статті 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Відповідно до частини 1 статті 190 ЦК України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. За змістом частини 1 статті 66 та статті 139 Господарського кодексу України майно підприємства становлять речі та інші цінності (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна підприємства.

Отже, вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, яка визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення).

Відповідно до п. 10.4. статуту відповідача, при виході учасника з товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді. Виплата проводиться після затвердження звіту на рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня його виходу.

Як вбачається з наданого відповідачем фінансового звіту, станом на 12.02.2015 р. балансова вартість активів ТОВ «Торгівельно-виробниче підприємство «Україна» зазначена у розмірі 545,9 тис. грн., кредиторська заборгованість - 12,8 тис. грн.

Однак, як вбачається з наявних в матеріалах справи свідоцтв на право власності на нерухоме майно та інвентаризаційних справ, на праві власності позивачу належать, зокрема, наступні об'єкти - комплекс нежитлових будівель по вул. Мічуріна, буд. 3 в м. Сміла, Черкаської області, частини нежилих приміщень магазину «Україна» по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської обл., нежитлове вбудоване приміщення закладу громадського харчування кафе «Піцерія» з магазином по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської області; нежитлова будівля ресторану «Ностальгія» по вул. Героїв Холодноярців (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80 в м. Сміла, Черкаської області, нежитлова будівля - універсального магазину по вул. Героїв Холодноярців, (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80-б в м. Сміла, Черкаської області.

Позивач, при подачі заяви про вихід з товариства, також клопотав перед директором відповідача для визначення вартості частини майна по закінченню календарного року провести справедливу оцінку майна товариства у незалежного експерта.

Однак, під час загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю ТВП "Україна", оформлених протоколом № 1/02 від 12.02.2015 р., рішення стосовно незалежної експертної оцінки майна та приведення вартості основних фондів товариства до справедливої вартості прийнято не було. Як вбачається з протоколу № 1/02 від 12.02.2015 р., ОСОБА_4, який мав 7,38 % голосів голосував за, в той же час як інший учасник товариства з 92,62 % кількості голосів голосував проти.

Колегія суддів зазначає, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати його учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства.

Вартість майна та розмір частини прибутку товариства, що належать до виплати учаснику, який вийшов, обчислюються на дату волевиявлення учасника вийти з товариства, тобто на дату подання учасником заяви про вихід з товариства.

Учасник ТОВ має право вимагати проведення з ним розрахунків на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, а тому, для визначення дійсної (ринкової) вартості майна господарським судом має бути задоволено клопотання учасника, який вийшов з ТОВ, про здійснення експертної оцінки дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати такому учаснику.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, при подачі позову до суду, клопотав перед судом для визначення справедливої вартості майна та власного капіталу відповідача призначити судово-економічну експертизу.

З метою встановлення вартості усього майна, що належить ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна", та вартості частини майна, що підлягає виплаті позивачу, судом першої інстанції ухвалою суду від 08.09.2016 р. було призначено комплексну судову експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта були поставлені наступні питання:

- якими є основні економічні показники господарсько-фінансової діяльності ТОВ "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна" (ідентифікаційний код 14194752, Черкаська область, м. Сміла, вул. Леніна, 43) станом на 12.02.2015 року?;

- яка середня ринкова вартість основних засобів ТОВ "ТВП "Україна" станом на 12.02.2015 року?;

- яка вартість власного капіталу ТОВ "ТВП "Україна" з врахуванням переоцінених (дооцінених) його основних засобів станом на 12.02.2015 року та без переоцінки цих засобів?;

- якою є дійсна ринкова вартість частини майна ТОВ "ТВП "Україна" станом на 12.02.2015 року, яку належить виплатити ОСОБА_4 при виході з товариства (з урахуванням вартості всіх активів, прибутків та збитків товариства), що пропорційна його частці у статутному (складеному) капіталі товариства?

Висновком експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 04.08.2017 р. № 711-712/17-23 було надано відповіді на питання 1 та 3, які ставились судом першої інстанції ухвалою про призначення експертизи. З даного висновку вбачається, що надання експертом відповіді на питання щодо визначення вартості власного капіталу ТОВ "ТВП "Україна" з врахуванням переоцінених (дооцінених) його основних засобів станом на 12.02.2015 р. виходить за межі компетенції експерта.

30.08.2017 р. на адресу суду першої інстанції надійшло повідомлення експерта № 750/16-23 від 04.08.2017 р. про неможливість надання висновку з поставлених питань 2 та 4 ухвали суду про призначення експертизи.

У даному повідомленні зазначено, що 10.03.2017 р. сторонам у справі було надіслано повідомлення про необхідність та час проведення обстеження об'єктів дослідження у справі № 925/933/16.

22.03.2017 р. від директора ТОВ «ТВП «Україна» надійшов лист про відмову у надані доступу експертів до вказаних у повідомленні об'єктів дослідження (об'єкти нерухомості), а тому у зв'язку з незабезпеченням з боку ТОВ "ТВП "Україна" експертам безперешкодного доступу до об'єктів дослідження експерти повідомили про неможливість надання висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку з неможливістю надання експертною установою висновку стосовно визначення ринкової вартості об'єктів нерухомого майна, яке наявне у відповідача на праві власності, позивачем долучено до матеріали звіти про оцінку нерухомого майна, які проведені суб'єктом оціночної діяльності ФОП Бердником ЄА., що діє на підставі свідоцтва № 6692 від 25.07.2008 р., станом на 15.11.2014 р. на 5 об'єктів нерухомості ТОВ "ТВП "Україна" у м. Сміла Черкаської області:

- нежитлова будівля ресторану "Ностальгія" з надвірними спорудами" по вул. 60-річчя СРСР (вул. Героїв Холодноярців) буд. 80;

- нежитлові вбудовані приміщення магазину "Україна" по вул. Незалежності (Леніна, 43);

- нежитлова прибудова-універсальний магазин (літ. А) по вул. 60-річчя СРСР (вул. Героїв Холодноярців) буд. 80-б;

- нежитлове вбудоване приміщення закладу громадського харчування кафе "Піцерія" з магазином по вул. Незалежності (Леніна), 43;

- комплекс нежитлових будівель по вул. Мічуріна, 3.

Відповідно до поданих звітів, загальна ринкова вартість всіх об'єктів оцінки станом на 15.11.2014 р. склала 16 005 300,00 грн. (1 966 100,00 грн. + 7 910 000,00 грн. + 1 264 000,00 грн. + 4 161 200,00 грн. + 704 000,00 грн.).

У судовому засіданні 14.02.2018 р. колегією суддів для визначення дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів товариства та його зобов'язань і для обчислення вартості частини майна, що належить до сплати позивачу, як учаснику товариства, було поставлено на обговорення питання про призначення у справі № 925/933/16 комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи.

Однак, у судовому засіданні 14.02.2018 р. представник відповідача заперечив проти призначення комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи та відмовився від покладення на нього витрат по оплаті такої експертизи.

У судовому засіданні 14.02.2018 р. представник позивача був не проти проведення зазначеної експертизи, але також відмовився від покладення на нього витрат з оплати такої експертизи.

Оскільки сторони відмовились від оплати запропонованої судом експертизи, враховуючи, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, колегія суддів у судовому засіданні 14.02.2018 р. дійшла до висновку про недоцільність призначення судом у справі № 925/933/16 комплексної судової будівельно-технічної та економічної експертизи, так як вона не була б проведена за відсутності належної її оплати.

Водночас, колегія суддів зауважує, що необхідність визначення судовим експертом (суб'єктом оціночної діяльності) саме ринкової вартості чистих активів Товариства та пропорційного визначення вартості частини майна Товариства, яка підлягає виплаті позивачу, узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", згідно яких у разі, якщо законами або нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, договором на проведення оцінки майна або ухвалою суду не зазначено вид вартості, який повинен бути визначений в результаті оцінки, визначається ринкова вартість.

Жодним нормативно-правовими актом України, якими врегульовано питання оцінки майна, не передбачено, що оцінка майна для розрахунку частки при виході (виключенні) з товариства має здійснюватися не за ринковою вартістю майна.

Враховуючи наявність з боку ОСОБА_4 заперечень з приводу того, що у фінансовому звіті не були оцінені на момент виходу основні засоби виробництва, житлові та нежитлові приміщення, які знаходяться у власності відповідача, враховуючи протидію відповідача щодо проведення у даній справі експертизи для визначення дійсної (ринкової) вартості наявного у відповідача майна, колегія суддів приймає в якості доказів надані позивачем у справі уточнені звіти про оцінку нерухомого майна, які виготовлені оцінювачем ФОП Бердник Є.А. станом на 15.11.2014 р.

Згідно з звіту про оцінку майна - нежитлового вбудованого приміщення закладу громадського харчування кафе «Піцерія» з магазином по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської області, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 1 966 100,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна - комплексу нежитлових будівель по вул. Мічуріна, буд. 3 в м. Сміла, Черкаської області, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 7 910 000,00 грн.

Згідно з звіту про оцінку майна - нежитлової будівлі ресторану «Ностальгія» по вул. Героїв Холодноярців (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80 в м. Сміла, Черкаської області, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 1 264 000,00 грн.

Відповідно до звіту про оцінку майна - частини нежилих приміщень магазину «Україна» по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської обл., ринкова вартість об'єкта оцінки становить 4 161 200,00 грн.

Згідно з звіту про оцінку майна - нежитлової будівлі - універсального магазину по вул. Героїв Холодноярців, (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80-б в м. Сміла, Черкаської області, ринкова вартість об'єкта оцінки становить 704 000,00 грн.

В наданих дослідженнях, який був проведений суб'єктом оціночної діяльності ФОП Бердником Є.А., проведений розрахунок ринкової вартості п'яти об'єктів, які належать на праві власності відповідачу, трьома методами оцінки. У звітах виконаний аналіз вартості щодо застосування кожного методу оцінки, на підставі чого ринкова вартість була визначена дохідним та порівняльним підходом щодо оцінки майна станом на 15.11.2014 р.

Представник відповідача не спростував належними та допустимими доказами надані позивачем звіти про оцінку майна та не надав суду доказів, що у вказаних звітах оцінка ринкової вартості об'єктів є невірною чи завищеною. Надане відповідачем письмове заключення № 17 від 21.02.2018 р., здійснене Товарною біржою «Універасальна», не спростовує висновків, вказаних у звітах, наданих позивачем, те не є рецензією у відповідності до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім того, вказане письмове заключення здійснене стосовно одного звіту про оцінку майна - комплексу нежитлових будівель по вул. Мічуріна, буд. 3 в м. Сміла, Черкаської області, в той час як позивачем було надано п'ять таких звітів.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач в підтвердження своїх позовних вимог надав звіти про оцінку майна, тоді як відповідач належними та допустимими доказами вказані звіти не спростував, проти призначення судової експертизи у даній справі відповідач відмовився.

Таким чином, враховуючи дійсну (ринкову) вартість об'єктів нерухомості, а саме комплексу нежитлових будівель по вул. Мічуріна, буд. 3 в м. Сміла, Черкаської області, частини нежилих приміщень магазину «Україна» по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської обл., нежитлового вбудованого приміщення закладу громадського харчування кафе «Піцерія» з магазином по вул. Незалежності (колишня вул. Леніна), буд. 43 в м. Сміла, Черкаської області; нежитлової будівлі ресторану «Ностальгія» по вул. Героїв Холодноярців (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80 в м. Сміла, Черкаської області, нежитлової будівлі - універсального магазину по вул. Героїв Холодноярців, (колишня вул. 60-річчя СССР), буд. 80-б в м. Сміла, Черкаської області, що належить відповідачу, яка станом на 14.11.2014 р. складала 16 005 300,00 грн. (1 966 100,00 грн. + 7 910 000,00 грн. + 1 264 000,00 грн. + 4 161 200,00 грн. + 704 000,00 грн.) та балансову вартість оборотних активів за вирахуванням балансової вартості поточних зобов'язань ТОВ "ТВП Україна", апеляційний господарський суд дійшов висновку, що вартість частини майна відповідача, пропорційна частці ОСОБА_4 у статутному (складеному) капіталі Товариства, яка підлягає виплаті у зв'язку з його виходом зі складу Товариства, складає 1 199 490,00 грн. (16 094 400,00 грн. - 12 800,00 грн.*7,38 % /100).

Разом з тим, враховуючи сплачену частину вартості майна Товариства у розмірі 39 340,00 грн. та заявлену до стягнення у даній справі суму (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню у розмірі 1 086 350,00 грн. несплаченої частини, яка визначена з врахуванням ринкової вартості активів та поточних зобов'язань товариства на момент виходу учасника.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду Черкаської області від 05.10.2017 року у справі № 925/933/16, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробниче підприємство "Україна" на рішення Господарського суду Черкаської області від 05.10.2017 року у справі № 925/933/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 05.10.2017 року у справі № 925/933/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 925/933/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 05.03.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Ю.Л. Власов

Є.Ю. Пономаренко