ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Справа № 909/802/17

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Процевич Р.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2- ліквідатор, арбітражний керуючий (посвідчення №805 від 19.04.2013);

від відповідача: ОСОБА_3 (посвідчення № 866 від 20.04.2012);

від третьої особи: не зявився;

розглянув апеляційну скаргу малого приватного підприємства ЯНІС в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 за №125 від 09.11.2017,

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017,

суддя Шіляк М.А., м. Івано-Франківськ, повний текст рішення виготовлений 03.11.2017,

за позовом малого приватного підприємства ЯНІС

в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_2

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Надвірнянська автобаза

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5

про витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

мале приватне підприємство «ЯНІС» звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Надвірнянська автобаза» про витребування наступного майна: транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А9012, 2008 р.в., транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А9030, 2008 р.в., транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А9020, 2008 р.в., транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А06533, 2007 р.в., транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А7766, 2007 р.в., транспортного засобу марки КРАЗ-65055, шасі Y7А9517, 2008 р.в.

Як на підставу позову посилається на ст.ст. 216, 321, 387, 388 ЦК України,

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 відмовлено в задоволенні позову, оскільки в діях позивача (МПП «ЯНІС»), повязаних з передачею спірного майна в заставу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке мало право в разі невиконання зобовязання отримати заборгованість за рахунок заставного майна. З цих підстав судом встановлено наявність волі на передачу цього майна іншій особі, що унеможливлює його витребування від відповідача як добросовісного набувача.

ТОВ «Надвірнянська автобаза» (відповідач) придбало зазначені вище автомобілі у ОСОБА_5 (третя особа), який купив спірне майно (транспортні засоби) через прилюдні торги, а тому є наступним добросовісним набувачем.

Як на правові підстави відмови в задоволенні позовних вимог суд зазначає ч. 1 ст. 202, ч. 3 ст. 203, ч. 1 ст. 328, ч. 1 ст. 330, п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, ч. 4 ст. 179, ч. 1 ст. 180 ГК України, п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 13 Закону України «Про заставу», п. 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна.

В апеляційній скарзі МПП «ЯНІС» просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 та прийняти нове, яким задоволити позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що чинне законодавство не пов'язує можливість витребування майна у добросовісного набувача з обставинами наявності у відчужувача за останнім договором у ряді цивільно-правових договорів, які укладалися щодо спірного майна, права на його відчуження; визнання недійсними результатів торгів (аукціону) на виконання рішення суду про грошове стягнення є підставою для витребування власником майна від добросовісного набувача за ст. 388 ЦК України, оскільки майно вибуло від власника поза його волею іншим шляхом - шляхом проведення публічних торгів іншою особою на виконання судового рішення про стягнення коштів.

Кошти від прилюдних торгів МПП «Яніс» не отримано.

Зазначає, що місцевим господарським судом не враховано право відповідача та третьої особи вимагати повернення коштів, які були сплачені при купівлі спірного майна на прилюдних торгах, які в подальшому були визнані недійсними.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Надвірнянська автобаза» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

В обґрунтування відзиву зазначає, що відчуження належного МПП "ЯНІС" майна було здійснене особою, яка мала права його відчужувати, оскільки воно було здійснене органом, на який законом покладено обов'язок по виконанню судових рішень.

Оскільки позивач добровільно уклав договори застави транспортних засобів про які йшлося вище і в цих договорах він погодив можливість відчуження транспортних засобів у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами, то таке майно не може вважатись таким, що вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

МПП «ЯНІС» погасивши борг перед банком за рахунок реалізованого спірного майна намагається отримати назад у свою власність майно, отримуючи подвійну вигоду.

В судове засідання 28.02.2018 представник третьої особи не зявився, причин неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, а тому його неявка у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги малого приватного підприємства ЯНІС в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 за №125 від 09.11.2017 та залишення без змін рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 05.11.2007 р. МПП "ЯНІС" (Позичальник) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" уклали кредитний договір № 80-01-07, згідно якого МПП "ЯНІС" отримало кредит в розмірі 728 000,00 грн.

З метою забезпечення повернення кредиту МПП "ЯНІС" (Заставодавець) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" (Заставодержатель) 15.11.2007 р. уклали договір застави транспортних засобів № 971/Т3/1107, де серед інших транспортних засобів, які передалися в заставу банку були і автомобіль марки КРA3 65055, випуску 2007 року шасі № Y7A6533.

Пунктом 8 зазначеного вище договору застави сторони передбачили, що в разі неналежного виконання Заставодавцем умов Кредитного договору (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата комісійної винагороди, процентів та зобов'язань), Засводержатель має право звернути стягнення на предмет застави або про його відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення в тому числі відшкодувати збитки. Право звернення стягнення на предмет застави Заставодержатель набуває також, якщо Заставодержатель відповідно до умов Кредитного договору заявить Заставодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти.

27.11.2007 р. МПП "ЯНІС" (Позичальник) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" уклали кредитний договір № 87-01-07, згідно якого МПП "ЯНІС" отримало кредит в розмірі 252 700,00 грн.

З метою забезпечення повернення кредиту МПП "ЯНІС" (Заставодавець) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" Заставодержатель) 01.01.2008 р. уклали договір застави транспортних засобів № 73/Т3/0108, де предметом застави був і автомобіль марки КРАЗ 65055, випуску 2007 р. шасі № Y7А7766.

Пунктом 3.3.4. зазначеного вище договору застави сторони передбачили, що Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави та задовольнити свої вимоги в повному обсязі у випадку, якщо Заставодавцем не будуть виконані його зобов'язання, передбачені кредитним договором в тому числі у належні строки не будуть сплачені кредитні кошти, відсотки, штрафні санкції чи інші платежі.

26.03.2008 р. МПП "ЯНІС" (Позичальник) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" уклали кредитний договір № 24-01-08, згідно якого МПП "ЯНІС" отримало кредит в розмірі 1 964 970,00 грн.

З метою забезпечення повернення кредиту МПП "ЯНІС" (Заставодавець) та ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі Чернівецької обласної дирекції філії "Прикарпатське регіональне управління" (Заставодержатель) 31.03.2008 р. уклали договір застави транспортних засобів № 263/Т3/Т3/0308, де серед інших транспортних засобів, які передалися в заставу банку були наступні автомобілі: - автомобіль марки КРАЗ 65055, шасі № Y7A9020, - автомобіль марки КРАЗ 65055, шасі № Y7A9030, - автомобіль марки КРАЗ 65055, шасі № Y7A9012, - автомобіль марки КРАЗ 65055, шасі № Y7A9517.

Пунктом 8 зазначеного вище договору застави сторони передбачили, що в разі неналежного виконання Заставодавцем умов Кредитного договору (несвоєчасне повернення суми кредиту, несвоєчасна сплата комісійної винагороди, процентів та інших зобов'язань), Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження, задовольнити свої вимоги в повному обсязі на момент фактичного задоволення тому числі відшкодувати збитки. Право звернення стягнення на предмет застави Заставодержатель набуває також, якщо Заставодержатель відповідно до умов Кредитного договору заявить Заставодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну нагороду.

Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 3 статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 4 ст. 179 ГК України передбачено, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 ГК України).

Отже, з вищенаведеного вбачається, що транспортні засоби, які є предметом даного спору, були передані МПП "ЯНІС" в заставу.

Частиною 1 статті 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, що інше не встановлено договором, (ч. 2 ст. 589 ЦК України).

Частина 1 статті 574 ЦК України та ч. 3 ст. 1 Закону України "Про заставу" встановлює, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Стаття 13 Закону України "Про заставу" передбачає, що у договорі застави визначаються суть розмір та строк виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, опис предмета застави, а також інші умови, відносно яких за заявою однієї із сторін повинна бути досягнута угода.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що оскільки позивач добровільно уклав договори застави транспортних засобів і в цих договорах погодив можливість відчуження транспортних засобів у випадку несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами, то таке майно не може вважатись таким, що вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.04.2017 в справі №278/2648/14-ц.

Судами встановлено, що згідно з рішенням господарського суду Чернівецької області від 05.05.2010 у справі № 5/21 з МПП "ЯНІС" стягнуто на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" заборгованість за зазначеним вище кредитними договорами (в т.ч. і за описаними вище) в сумі 2 288 355,29 грн.

На виконання вказаного рішення видано наказ господарського суду Чернівецької області від 05.05.2010 р. № 5/21, який перебував на виконанні у відділі ДВС Івано-Франківського МУЮ, доказом чого є копія постанови про виконавче провадження № 21796975 від 08.10.2010 р.

Також, судами встановлено, що спірні транспортні засоби були реалізовані на прилюдних торгах.

Рухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Відповідно до пункту 4.14 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору.

Тобто, покупцем за укладеним за результатами торгів договором купівлі-продажу є переможець торгів. В даному випадку ОСОБА_5

Продавцем такого договору є державна виконавча служба, а якщо ж спеціалізована організація виступає на торгах від власного імені, на підставі укладеного з відділом державної виконавчої служби договору, який за своїм змістом є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем, є спеціалізована організація.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, як накази суду.

Частиною 1 статті 330 ЦК України, визначено якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Верховний Суд України в своїх постановах від 15.03.2017 р. у справі № 916/2130/15, від 29.03.2017 р. у справі № 2/489/704/15 та від 27.04.2017 р. у справі № 278/2648/14-ц при застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України вказує на необхідність дослідження обставини у справі про наявність у діях власника майна волі на передачу такого майна. При цьому Верховний Суд України вказує що наявність у діях власника волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування його у добросовісного набувача.

В подальшому, ТзОВ "Надвірнянська автобаза" придбало зазначені вище автомобілі у ОСОБА_5 внаслідок чого є наступним добросовісним набувачем спірних транспортних засобів. Факт реєстрації спірних транспортних засобів за ТзОВ "Надвірнянська автобаза" підтверджується й листом Регіонального сервісного центру в Чернівецькій області МВС України за № 31/24-1103 від 24.05.2016.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.04.2016 р. у справі № 344/12165/14-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.05.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 27.07.2016, задоволено позов МПП "ЯНІС" яким: - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9012, 2008 р.в. за ціною 160200 грн. належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-9 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-9 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9012, 2008 р. в. за ціною 160200 грн.; - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9030, 2008р.в. за ціною 159250 грн. належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-10 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-10 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9030, 2008р.в. за ціною 159200 грн.; - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9020, 2008р.в. за ціною 161550,00 грн. належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-11 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-11 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9020, 2008р.в. за ціною 161550,00 грн.; - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, всі Y7A06533, 2007р.в. за ціною 134300,00 грн. належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-12 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-12 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A06533, 2007р.в. за ціною 134300,00 грн.; - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A7766, 2007р.в. за ціною 123500,00грн належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-13 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-13 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A7766, 2007р.в. за ціною 123500,00 грн.; - визнано недійсними прилюдні торги з реалізації рухомого майна, а саме: т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9517. 2008р.в. за ціною 157000,00 грн. належного МПП "ЯНІС", що були проведені 10.10.2011 р. ПП "СП "Юстиція" та оформлені протоколом проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-8 від 10.10.2011 р., переможцем яких визнаний ОСОБА_5; - визнано недійсним протокол проведення прилюдних торгів № 15/136/11-3-8 від 10.10.2011 р.; - визнано недійсним складений 15.08.2013 р. головним державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_6 акт про проведення прилюдних торгів арештованого майна з продажу т. з. марки КРАЗ-65055, шасі Y7A9517, 2008р.в. за ціною 157000,00 грн.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 26.05.2016 р. у справі № 926/1802-б/15 визнано банкрутом МПП "ЯНІС" (м. Чернівці, пл. Театральна, 6, () та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Таким чином, позивач вважає, що визнання судом недійсними прилюдних торгів з реалізації спірних транспортних засобів, які є предметом спору, є підставою для витребування цього майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можливі за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі унеможливлює витребування майна від добросовісного набувача.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції правильно встановив, що спірні транспортні засоби, які були заставлені в забезпечення виконання кредитних договорів, вибули з власності позивача внаслідок їх реалізації шляхом проведення прилюдних торгів в процесі примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитними договорами. При цьому, незважаючи на те, що в подальшому зазначені прилюдні торги визнані судом недійсними, вибуття спірного майна з володіння власника відбулось не поза його волею позивача, а тому місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За змістом ч. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга малого приватного підприємства ЯНІС в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 за №125 від 09.11.2017 підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 у справі №909/802/17 залишенню без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вище, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про залишення судового збору за подання апеляційної скарги за апелянтом.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення господарського суду Івано-Франківської області від 26.10.2017 у справі №909/802/17 залишити без змін.

Апеляційну скаргу малого приватного підприємства ЯНІС в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_4 за №125 від 09.11.2017 залишити без задоволення.

Судовий збір залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення в порядку, визначеному ст. ст.287- 289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий суддя: С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

ОСОБА_1

Дата складення повного судового рішення 02.03.2018.