РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2018Справа № 910/109/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" 81085, Львівська обл., Яворівський район, село Підрясне, вул. Європейська, будинок 1, корпус Б-4

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б, приміщення 36, м. Київ - 32, 01032

про стягнення 22 768, 89 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар судового засідання Бабаджанян М. Б.

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "СК "Страховий капітал" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 22 768, 89 грн., з яких 18875, 93 грн. вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, 800, 00 грн. витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 2 061, 25 грн. пені, 792, 79 грн. індексу інфляції та 238, 92 грн. трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок настання страхової події, власника/водія транспортного засобу Renault Premium, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідальність вказаної вище фізичної особи була застрахована у відповідача у справі, проте, як зазначає позивач, виплата страхового відшкодування відповідачем здійснена не була, а тому позивач як потерпіла особа був змушений звернутися за захистом порушених прав до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.01.2018 у справі № 910/109/18 позовну заяву вих. № 3396 від 28.12.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" про стягнення 22 768, 89 грн. залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 22.01.2018 від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків вих. № 92 від 16.01.2018, в якій позивач усунув недоліки встановлені судом.

Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви Суд відкрив провадження у справі № 910/109/18, призначив судове засідання у справі на 27.02.2018 та встановив сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі, про що постановив відповідну ухвалу від 25.01.2018.

Через відділ канцелярії господарського суду 27.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог в повному обсязі. Заперечення відповідача полягають в тому, що: на підставі ст. 37.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачу листом вих. № 89 від 04.04.2017 було відмовлено у виплаті страхового відшкодування; 90 - денний термін сплинув 03.09.2017, і тільки з 04.09.2017 пішов відлік для нарахування пені, отже позивачем зроблено невірний розрахунок штрафних санкцій; ст. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено інший розмір процентів/штрафу за затримки у виплаті страхового відшкодування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; огляд автомобіля не відбувся з вини позивача; виплата страхового відшкодування безпосередньо на рахунок потерпілої особи зменшується на суму податку на додану вартість.

В судове засідання 27.02.2018 сторони не прибули, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах сторін по суті справи, Суд:

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що 12.02.2017 в місті Києві, по вул. Калачівська, 13 трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Рено Преміум", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу "Ман", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22.03.2017 у справі № 755/3435/17 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП, та призначене адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Транспортний засіб "Ман", державний номер НОМЕР_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (позивачу) на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВСС048146 від 02.11.2007.

Позивач, як потерпіла особа, звернувся до відповідача із Повідомленням про ДТП за вих. №450 від 14.02.2017, що отримано страховою компанією 20.02.2017, що підтверджується квитанцією поштового відділення №730 від 16.02.2017 та витяг із веб-сайту Укрпошти щодо відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором №730 від 01.03.2017.

Позивач стверджує у позовній заяві, що представник страховика не з'явився у визначений законом строк до місця знаходження пошкодженого транспортного засобу, і позивач був змушений провести експертне автотоварознавче дослідження із залученням судового експерта ОСОБА_3, здійснивши оплату за дану послугу у сумі 800,00 грн. за рахунком №5466 від 07.04.2017 та Актом прийому-передачі виконаної роботи від 07.04.2017, що підтверджується платіжним дорученням №13374 від 25.04.2017.

Відповідач стверджує, що огляд автомобіля не відбувся з вини позивача, що підтверджується заявою (листом) Товариства «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» вих. № 5 від 14.03.2017. Відповідачем у встановлений строк було направлено експерта на огляд пошкодженого майна, однак огляд не відбувся, бо пошкоджений автомобіль постійно знаходився у рейсах та його не могли надати експерту для огляду.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №5466 від 07.04.2017 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля "Ман", державний номер НОМЕР_2, становить 18 875, 93 грн.

В подальшому позивачем надано відповідачу Заяву за вих. №1155 від 21.04.2017 із вимогою вплати належного страхового відшкодування, яка отримана останнім 28.04.2017, що підтверджується фіскальним чеком №7915 від 24.04.2017 та витягом із веб-сайту Укрпошти щодо відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором №610 від 06.10.2017.

Відповідач стверджує, що ще листом вих. № 89 від 04.04.2017, на підставі ст. 37.1.3. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Доказів направлення відповідачем позивачу листа вих. № 89 від 04.04.2017 додано до відзиву не було.

За розрахунком позивача граничний строк оплати страхового відшкодування, у відповідності до положень ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», наступив 27 липня 2017 року. Оскільки відповідач не виплатив страхове відшкодування позивачу у строк встановлений законом, з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із Скаргою №2724 від 06.10.2017, яка не була розглянута, оскільки конверт повернувся поштовим відділенням з підстав закінчення встановленого строку зберігання, що підтверджується фіскальним чеком № 6546 від 10.10.2017, описом вкладення у цінний лист від 10.10.2017 та цінним листом, що повернувся відправнику за штриховим ідентифікатором № 713.

Відповідач заперечує, що граничний строку виплати страхового відшкодування сплив 27.07.2017, оскільки заява про виплату страхового відшкодування була подана позивачем 28.04.2017, в той час як мала бути подана у строк до 21.03.2017. З 21.03.2017 по дату фактичного подання заяви минуло 38 днів, на які, на думку відповідача, відповідно до ст. 36.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» збільшується час для прийняття рішення та виплати суми страхового відшкодування. За розрахунком відповідача 90 - денний термін з врахуванням додаткового терміну в 38 днів, сплинув 03.09.2017.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого у відповідача транспортного засобу "Рено Преміум", державний номер НОМЕР_1 власнику автомобіля "Ман", державний номер НОМЕР_2 (позивачу) матеріали справи не містять.

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 875, 93 грн. страхового відшкодування, 800, 00 грн. витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження, 2 061, 25 грн. пені за період прострочення з 28.07.2017 по 28.12.2017, 792, 79 грн. інфляційних втрат за період прострочення з 28.07.2017 по 28.12.2017, 238, 92 грн. 3 % річних за період прострочення з 28.07.2017 по 28.12.2017.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням ліміту відповідальності становить 18 875, 93 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 вказаного Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Рено Преміум", державний номер НОМЕР_1 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АК/1899001, строком дії з 25.11.2016 по 24.11.2017. Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн. та встановлено франшизу в розмірі 1 000, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Рено Преміум", державний номер НОМЕР_1.

Пунктами 33.3., 33-1.1 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внормовано, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Згідно з положеннями ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Положеннями ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внормовано, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку (п.36.1.). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Або у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення (п. 36.2.).

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4.).

Положеннями ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внормовано, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону (37.1.1.); вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону) (37.1.2.); невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди (37.1.3.); неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди (37.1.4.).

З огляду на наведені положення чинного законодавства та наявні матеріали справи, враховуючи, що заява про виплату страхового відшкодування була отримана відповідачем 28.04.2017, що повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду було отримане відповідачем 20.02.2017, та що обставини визначені ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" як підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування відсутні, суд дійшов висновку про наявність у відповідача зобов'язання у строк до 03.09.2017 включно прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та здійснити його виплату та направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення.

Вказані зобов'язання виконані відповідачем не були, і доказів іншого матеріали справи не містять. При цьому, суд не приймає, в якості доказу відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування лист № 89 від 04.04.2017, оскільки відповідачем не було надано суду доказів направлення такого листа позивачу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АК/1899001 встановлено безумовну франшизи в розмірі 1 000, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 100 000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем не було враховано франшизу та положення п. 36. 2 ст. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо зменшення суми відшкодування на суму податку на додану вартість, а тому судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 14 896, 61 грн. (18 875, 93 - 1000, 00) - ПДВ (20 %) = 14 896, 61), а не 18 875, 93 грн., як просить позивач.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 800, 00 грн. витрат за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ман» з реєстраційним номером ВС 4915 ВЕ, то вказані вимоги визнаються судом обґрунтованими з нижчевикладених підстав.

У відповідності до положень ст. 34, Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик зобов'язаний протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду відповідач отримав 20.02.2017, при цьому, у відповідному повідомленні позивачем було зазначене місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу: Львівська область, Яворівський район, с. Підрясне, вул. Європейська, 1, корпус Б-4. Отже, відповідач був зобов'язаний до 06.03.2017 включно направити свого представника до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Позивач самостійно звернувся до експерта для визначення розміру шкоди 07.03.2017, що вбачається із тексту висновку № 5466 експертного авто товарознавчого дослідження складеного 17.04.2017, тобто на наступний день після спливу строку визначеного законом.

В телеграмі на огляд автомобіля, копія якої надана в матеріали справи відповідачем, експерт ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза - Стандарт» просив надати автомобіль НОМЕР_3 27.02.2017 в 14:00 за адресою: м. Львів, вул. Окружна, 57 - А, тобто не за місцезнаходженням пошкодженого майна, що суперечить приписам закону. Судом також враховано, що Лист ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза - Стандарт» вих. № 5 від 14.03.2017 датований 14.03.2017, тобто після спливу 10 денного строку встановленого законом.

За вказаних обставин, докази надані відповідачем не спростовують тверджень відповідача про недотримання відповідачем положень ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже, оскільки понесення позивачем витрат в розмірі 800, 00 грн. за проведення експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Ман» з реєстраційним номером ВС 4915 ВЕ документально підтверджені та оскільки відповідачем не були дотримані положення ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати на проведення експертизи.

Пунктом 36.5. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" внормовано, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як встановлено судом відповідачем було прострочено виплату позивачу страхового відшкодування, і прострочення відповідача рахується з 04.09.2017 (як вірно зазначено відповідачем).

Оскільки позивачем невірно визначено період прострочення відповідача та сума страхового відшкодування, суд самостійно здійснив розрахунок пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виплати страхового відшкодування, в межах періоду визначеного позивачем. За розрахунком суду за період прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 14 896, 61 грн. з 04.09.2017 по 28.12.2017 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1 246, 42 грн. Відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені задовольняються судом частково, в розмірі визначеному судом.

Відповідно до ст. 625 Цивільний кодекс України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Підставами виникнення зобов'язань у відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Враховуюче наведено суду дійшов висновку щодо зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування є грошовим зобов'язанням.

Крім того, за своє правовою природою поліс № АК/1899001 є договором страхування на користь третьої особи.

Згідно положень ст. 636 Цивільного кодексу України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Отже, правовідносини між позивачем та відповідачем є зобов'язальними, пов'язаними зі страхуванням цивільно - правової відповідальності, і відповідно на них поширюється дія положень ст. 625 Цивільного кодексу України.

Оскільки позивачем невірно визначено період прострочення відповідача та сума страхового відшкодування, суд самостійно здійснив розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача за прострочення виплати страхового відшкодування, в межах періоду визначеного позивачем. За розрахунком суду за період прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 14 896, 61 грн. з 04.09.2017 по 28.12.2017 з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних в розмірі 142, 03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 773, 81 грн. Відповідно позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат задовольняються судом частково, в розмірі визначеному судом.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: страхове відшкодування в розмірі 14 896, 61 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 800, 00 грн., пеня в розмірі 1 246, 42 грн., 3 % річних в розмірі 142, 03 грн. та інфляційні втрати в розмірі 773, 81 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (81085, Львівська обл., Яворівський район, село Підрясне, вул. Європейська, будинок 1, корпус Б-4; ідентифікаційний код 30626867) задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" (бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б, приміщення 36, м. Київ - 32, 01032; ідентифікаційний код 32206908) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Овертранс" (81085, Львівська обл., Яворівський район, село Підрясне, вул. Європейська, будинок 1, корпус Б-4; ідентифікаційний код 30626867) 14896 (чотирнадцять тисяч вісімсот дев'яносто шість) грн. 61 коп. страхового відшкодування, 800 (вісімсот) грн. 00 коп. витрат на проведення експертизи, 1 246 (одна тисяча двісті сорок шість) грн. 42 коп. пені, 142 (сто сорок дві) грн. 03 коп. 3 % річних, 773 (сімсот сімдесят три) грн. 81 коп. інфляційних втрат та 1 254 (одна тисяча двісті п'ятдесят чотири) грн. 97 коп. судового збору.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06.03.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко