номер провадження справи 17/6/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2018 Справа № 908/86/18

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді - Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/86/18

за позовною заявою: товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант", 69068, м. Запоріжжя, вул. Вересаєва, буд. 3

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Мотор Січ", 68068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15

про стягнення 4 842 990,16 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Батій І.В., довіреність від 09.02.18 № 13/18

від відповідача: Коротіна Н.І., довіреність від 01.08.17 № 179

СУТЬ СПОРУ:

12.01.18 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (далі ТДВ "СК "Мотор-Гарант") за вих. від 11.01.18 № 11 до публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (надалі АТ "Мотор Січ") про стягнення 3 272 000,00 грн. основного боргу, 922 663,31 грн. інфляційного збільшення суми боргу з врахуванням індексу інфляції, 225 633,53 грн. - 3 % річних та 422 693,32 грн. - пені. Позов обґрунтовано ст.ст. 525, 526, 626, 629 ЦК України, ст.ст. 173 - 175, 193, 218 ГК України, а також неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б в частині сплати загальної суми вартості акцій за договором в розмірі 3 272 000,00 грн., які ТДВ "СК "Мотор-Гарант" передав ПАТ "Мотор Січ", шляхом передачі їх у вигляді документів для перереєстрації прав власності на акції у Зберігача, що підтверджується актом прийому-передачі цінних паперів за вказаним вище договором.

12.01.18 автоматизованою системою документообігу суду визначено вищевказану позовну заяву та заяву про забезпечення позову до розгляду судді Корсун В.Л.

Ухвалою суду від 15.01.18 прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у господарській справі № 908/86/18 (якій присвоєно № провадження 17/6/18) за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 13.02.18. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

31.01.18 до господарського суду від ПАТ "Мотор Січ" надійшов відзив від 26.01.18 № 120/СПО, в якому відповідач зазначив, що вважає розрахунок пені позивача неправомірним, таким, що не відповідає дійсності та діючому законодавству. Враховуючи викладене, відповідач керуючись ст.ст. 258, 549 ЦК України, ч. 2 ст. 193, ст.ст. 230, 232 ГК України просить суд застосувати то позивача строки спеціальної позовної давності в один рік та відмовити позивачу у повному обсязі.

Ухвалою від 13.03.18 судом закрито підготовче провадження у справі № 908/86/18 та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.03.18 об 11 год. 00 хв.

Представник позивача у судовому засіданні 07.03.18 повністю підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені у позовній заяві. Вказував, що станом на 07.03.18 заявлена до стягнення сума заборгованості відповідачем не сплачена.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні визнав суму основного боргу, проти стягнення пені, 3 % річних та індексу інфляції заперечив повністю.

Фіксування судового процесу по справі № 908/86/18 здійснювалось судом за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У засіданні суду 07.03.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

26.09.07 між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (Продавець) та відкритим акціонерним товариством "Мотор Січ" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 94-Б, згідно із умовами якого (п. 1.1., п. 1.2.) Продавець зобов'язався передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язався прийняти та оплатити на умовах цього договору цінні папери, зазначені у п. 1.2. цього договору, а саме прості іменні акції:

1) вид ти тип ЦП: акції прості, знерухомлені; форма випуску ЦП: іменні; форма існування ЦП: документарна; найменування емітента ЦП та його код ЄДРПОУ: ВАТ «Спецгума», 33806496; ISIN: номінальна вартість одного ЦП: 0,25 гривень; кількість ЦП: 210 504 шт.; ціна реалізації одного ЦП: 4,9899 грн.; вартість пакету ЦП: 999999,25 грн.;

2) вид та тип ЦП: акції прості, знерухомлені; форма випуску ЦП: іменні; форма існування ЦП: документарна; найменування емітента ЦП та його код ЄДРПОУ: ВАТ «Василевський хлібокомбінат», 00378201; ISIN: UA; номінальна вартість одного ЦП: 0,25 гривень; кількість ЦП: 14 171 512 шт.; ціна реалізації одного ЦП: 0,39246 грн.; вартість пакету ЦП: 2 272 000,75 грн.

У відповідності із п. 1.3. договору, загальна вартість ЦП - 3 272 000,00 гривень.

Умовами п. 2.2. договору визначено, що Покупець зобов'язаний: прийняти ЦП, що передані Продавцем на свій рахунок в цінних паперах; сплатити загальну суму договору, зазначену в п. 1.3. договору, у строк до 26 вересня 2015 року, шляхом перерахування зазначеної суми на поточний рахунок Продавця або іншим шляхом, дозволеним законодавством України.

Згідно із п .2.3 договору, продавець зобов'язується протягом 60 банківських днів з моменту підписання договору передати Покупцю ЦП, шляхом надання ЦП у вигляді документів для перереєстрації прав власності на ЦП на Покупця у Зберігача.

Сторони відповідають за винне невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків по договору відповідно до чинного законодавства України (п. 3.4. договору).

Згідно із п. 7.1. договору, цей договір набуває сили з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, ТДВ "СК "Мотор-Гарант" на виконання умов договору купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б за актом прийому-передачі цінних паперів від 28.09.07 передало ВАТ "Мотор Січ" цінні папери зазначені у п. 1.2. цього договору, а саме: прості іменні акції: 1) вид та тип ЦП: акції прості, знерухомлені; форма випуску ЦП: іменні; форма існування ЦП: документарна; найменування емітента ЦП та його код ЄДРПОУ: ВАТ «Спецгума», 33806496; ISIN: номінальна вартість одного ЦП: 0,25 гривень; кількість ЦП: 210 504 шт.; ціна реалізації одного ЦП: 4,9899 грн.; вартість пакету ЦП: 999999,25 грн.; 2) вид та тип ЦП: акції прості, знерухомлені; форма випуску ЦП: іменні; форма існування ЦП: документарна; найменування емітента ЦП та його код ЄДРПОУ: ВАТ «Василівський хлібокомбінат», 00378201; ISIN: UA; номінальна вартість одного ЦП: 0,25 гривень; кількість ЦП: 14 171 512 шт.; ціна реалізації одного ЦП: 0,39246 грн.; вартість пакету ЦП: 2 272 000,75 грн.

Наявні в матеріалах справи документи, а саме: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань щодо юридичної особи з ідентифікаційним кодом 14307794 станом на 12.01.18, Витяг з Статуту публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (2017 рік, п.4.5. Статуту) свідчать, що після укладення між сторонами договору купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б відбулась зміна найменування відкритого акціонерного товариства «Мотор Січ» на публічне акціонерне товариство «Мотор Січ».

Претензією від 14.12.17 за вих. № 768 позивач звернувся до відповідача з проханням перерахувати на поточний рахунок ТДВ "СК "Мотор-Гарант" заборгованість за договором купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б, а саме: 3 272 000,00 грн. - основного боргу, 217 834,52 грн. - 3 % річних від простроченої суми, 922 663,31 грн. - інфляційне збільшення суми боргу, 2 362 904,23 грн. - пені.

Відповідач надав позивачу відповідь від 21.12.17 № 1454/000 в якій вказав, що вважає вимоги викладені у претензії № 768 від 14.12.17 необґрунтованими, оскільки положення чинного законодавства АТ «Мотор Січ» не порушувались.

З огляду на отримання від відповідача відмови у задоволені свої вимог, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не розірвано, його дія не припинена. Доказів зворотнього сторонами по справі суду не надано.

Вирішуючи спір по даній справі по суті спору суд виходив з наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України) визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить ГК України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Положеннями ст. 629 ЦК України закріплено, що договір є обов'язком для виконання сторонами.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином та у строки встановлені договором купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б виконав взяті на себе зобов'язання по передачі у власність покупця цінних паперів, зазначених у п. 1.2. договору загальною вартістю 3 272 000,00 грн.

Вказане не заперечувалась представником відповідача, який приймав участь в ході розгляду даної справи судом по суті спору.

Як вже зазначалось вище у тексті цього рішення, покупець відповідно до умов договору від 26.09.07 № 94-Б (п.1.3. та п.2.2) зобов'язався сплатити загальну суму договору, яка складає 3 272 000,00 грн., у строк до 26 вересня 2015 року.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ч. 2 ст. 252 ЦК України, термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Отже, з огляду на те, що у договорі передбачено виконання грошового зобов'язання до настання певного терміну - до 26.09.15, то останнім днем виконання такого зобов'язання є день, що передує цьому терміну, тобто 25.09.15.

Разом з тим, відповідач свого обов'язку по оплаті 3 272 000,00 грн. - загальної суми договору купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б, шляхом перерахування зазначеної суми на поточний рахунок позивача або іншим шляхом, дозволеним законодавством України у строк до 26.09.15, як це передбачено п. 2.2. договору не виконав. Отже, відповідач порушив умови договору.

Факт наявності основної заборгованості у розмірі 3 272 000,00 грн. підтверджується матеріалами цієї господарської справи та не спростовано відповідачем.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що вимога ТДВ "СК "Мотор-Гарант" до АТ "Мотор Січ" про стягнення 3 272 000,00 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу цінних паперів від 26.09.07 № 94-Б є обґрунтованою, підтвердженою доданими документами та підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 225 633,53 грн. № % річних за період з 27.09.16 по 12.01.18 та 922 663,31 грн. індексу інфляції за період з 27.09.15 по 12.01.18 (розрахунок міститься в матеріалах справи).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Розмір боргу, з урахуванням індексу інфляції, визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатись й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р.

Листом Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р "Рекомендації стосовно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" передбачено, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому слід вважати, що якщо заборгованість виникла за період з 1 по 15 число відповідного місяця, то вона індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

З урахуванням викладеного, перевіривши за допомогою ІПС «Законодавство» надані позивачем розрахунки 3 % річних та індексу інфляції суд дійшов висновку, що інфляційні в сумі 922 663,31 грн. заявлені правомірно. Однак, позивач не вірно вказав період їх нарахування, оскільки інфляційні нараховуються не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Не виходячи за межі зазначено позивачем періоду нарахування індексу інфляції, суд зазначає, вірний період нарахування індексу інфляції - з жовтня 2015 р. по грудень 2017 р.

Щодо розрахунку 3 % річних то за перерахунком суду, 3 % річних за зазначений позивачем період становлять суму 225 364,60 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення індексу задовольняються судом повністю. Вимоги про стягнення 3 % річних задовольняються частково в сумі 225 364,60 грн., а в іншій частині - відхиляються.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 422 693,32 грн. пені за період з 17.07.17 по 12.01.18 (розрахунок пені міститься в матеріалах справи).

Положеннями п. 3.1. договору закріплено, що у разі невиконання або неналежного виконання обов'язків, обумовлених договором, винна сторона зобов'язана уплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, діючої в період, за який нараховується пеня від загальної суми договору за весь період прострочення.

Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За визначенням ч. 3 ст. 549 ЦК України, пеня - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань» закріплено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем заявлено клопотання щодо застосування строків позовної давності до нарахованої пені.

Згідно зі ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За приписами ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 ст. 261 ЦК України передбачено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Отже, початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 3 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З наведеного вбачається, що позивач має право на стягнення пені з моменту настання прострочення виконання зобов'язання відповідачем, але не більше ніж за півроку.

Судом враховано, що приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. При цьому, умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги, що сторонами у п. 3.1. договору не зазначено, що пеня нараховується без обмеження певним строком, протягом усього періоду від дня, коли грошові зобов'язання повинні бути виконані, до дня їх фактичного виконання, суд дійшов висновку про те, що сторони в договорі зазначивши про нарахування пені за весь період прострочення не встановили іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

А тому, суд вважає, що за даних обставин по справі правомірним є нарахування пені за період з 26.09.15 по 26.03.16 включно.

Однак, матеріали справи свідчать, що позивач просить стягнути з відповідача пеню поза межами строку, який передбачено ч. 6 ст. 232 ГПК України.

Таким чином, суд виходить з того, що вимога позивача стягнути з АТ «Мотор Січ» 422 693,32 грн. пені за період з 17.07.17 по 12.01.18 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на те, що судом визнано необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за зазначений вище період з підстав зазначених вище в тесті цього рішення, судом відхиляються твердження відповідача в частині спливу строку позовної давності за заявленою позивачем вимогою про стягнення пені за заявлений період з 17.07.17 по 12.01.18.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 66 300,41 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (68068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, буд. 15, ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Мотор-Гарант" (69068, м. Запоріжжя, вул. Вересаєва, буд. 3, ) - 3 272 000 (три мільйони двісті сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 225 364 (двісті двадцять п'ять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 60 коп. 3 % річних, 922 663 (дев'ятсот двадцять дві тисячі шістсот шістдесят три) грн. 31 коп. індексу інфляції та 66 300 (шістдесят шість тисяч триста) грн. 41 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та пп. 17.5. п. 1 Розділу XI «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повне рішення складено 16.03.18.

Суддя В.Л. Корсун