У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

19 березня 2018 року м. Чернігівсправа № 927/192/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Мурашко І. Г. , розглянуто заяву

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк",

юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

адреси для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027; вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094

про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи - підприємця Шкурко Костянтина Миколайовича, АДРЕСА_1, грошової заборгованості в сумі 21982,35 грн. за договором банківського обслуговування від 01.10.2013 за № б/н

ВСТАНОВЛЕНО:

14 березня 2018 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Шкурко Костянтина Миколайовича боргу за договором банківського обслуговування від 01.10.2013 за б/н в сумі 21982,35 грн., з якого 3000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6104,25 грн. по відсотках за користування кредитом за період з 02.06.2014 по 15.02.2018; 3817,74 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом за період з 10.06.2014 по 15.02.2018; 9060,36 грн. сума пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором за період з 04.12.2013 по 15.02.2018.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу враховуючи наступне.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Так статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п. 5 ч. 2). До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3).

Відповідно до ст. ст. 76-78 Господарського процесуального кодексу України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи із приписів наведених вище норм, суд доходить висновку, що при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу, останнім мають бути надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази, на підтвердження заявлених ним вимог.

Як встановлено судом, заява ПАТ КБ "ПриватБанк" про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту, оскільки в порушення вимог п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, заявником не зазначено переліку доказів, на яких ґрунтуються його вимоги до боржника, та не надано достатніх документів на підтвердження зазначених обставин.

Письмова заява від 01.10.2013 ФОП Шкурко К.М. про відкриття банківського рахунку, що разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та Тарифами банку складають договір банківського обслуговування від 01.10.2013 за № б/н, - не підтверджують наявність у ФОП Шкурко К.М. заборгованості перед банком станом на 15.02.2018 саме в сумі 21982,35 грн., у т.ч. 3000,00 грн. заборгованість по тілу кредиту; 6104,25 грн. по відсотках за користування кредитом; 3817,74 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом; 9060,36 грн. сума пені за порушення грошових зобов'язань.

Довідка банку про встановлення ліміту по поточному рахунку боржника НОМЕР_1, а також розрахунок заборгованості за договором № б/н від 01.10.2013 станом на 15.02.2018, - також не є документами, що підтверджують наявність у ФОП Шкурко К.М. заборгованості перед банком.

Банківська виписка по поточному рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.09.2014 по 26.02.2018, відкритого на підставі письмової заяви ФОП Шкурко К.М. від 01.10.2013, свідчить про перенесення станом на 02.09.2014 поточної заборгованості по тілу кредиту в сумі 3000,00 грн. на рахунок НОМЕР_2 (виписка по якому відсутня), з подальшим обліком вказаної заборгованості як простроченої. Вихідний залишок по поточному рахунку № НОМЕР_1 станом на 26.02.2018 є нульовим, тобто надана банківська виписка не підтверджує наявність будь - якої заборгованості у боржника станом 26.02.2018.

За відсутності переліку доказів та достатніх документів (їх копій), на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заявлені вимоги (в тому числі банківських виписок по рахунках боржника, на яких обліковуються прострочена заборгованість по тілу кредиту, відсотках та комісії за користування кредитом станом на 15.02.2018), - суд позбавлений можливості встановити законність виданого ним наказу.

Відповідно до пунктів 1 та 8 частини 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи, що заява ПАТ КБ "ПриватБанк" про видачу судового наказу складена з порушенням приписів п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, більш того, із поданої заяви та документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу має бути відмовлено.

Заявнику роз'яснюється, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1 та 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 5 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 150, п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, 153, 234, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк "ПриватБанк" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Шкурко Костянтина Миколайовича боргу в сумі 21982,35 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Чернігівської області у 10-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.03.2018

Суддя І.Г. Мурашко

Єдиний державний реєстр судових рішень - http://reyestr.court.gov.ua/