ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Справа № 926/420/17

За позовом Приватного підприємства «Колос»

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Лео Меблі»

про стягнення заборгованості 68330,00 грн.

Суддя С.О. Миронюк

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_2 представник. Довіреність № 77 від 01.08.2017 р.

Від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство «Колос» звернулось з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Лео Меблі» про стягнення заборгованості за Договором поставки товару від 14.07.2017 р. в сумі 68330,00 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою господарського суду Чернівецької області від 21.12.2017 р., підготовче судове засідання призначено на 16.01.2018 р.

Ухвалою суду від 16.01.2018 р. відкладено підготовче засідання на 06.02.2018 р. в звязку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

Ухвалою суду від 06.02.2018 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 22.02.2018 р., однак у цей день судове засідання не відбулося, у звязку із тимчасовою втратою працездатності судді.

Про неможливість проведення 22.02.2018 р. судового засідання позивача та відповідача повідомлено в порядку п.7.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Чернівецької області, про що на адресу сторін надіслано відповідне повідомлення від 22.02.2018 р. Зазначеним повідомленням сторони попереджені про те, що про дату наступного судового засідання їх буде повідомлено в установленому порядку.

Ухвалою суду від 26.02.2018 р. розгляд справи відкладено на 06.03.2018 р.

В судовому засіданні 06.03.2018 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, відзив на позов не подав.

На адресу господарського суду, повернувся поштовий конверт з рекомендованим повідомленням направлений судом на адресу відповідача (вул. Шубранецька, 7 м. Чернівці, 58000).

Згідно пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Тобто, відповідач належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи, проте явку свого представника в три судових засідання не забезпечив, правом наданим статтею 165 Господарського процесуального кодексу України на подання відзиву на позов не скористався.

Незявлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору, тобто справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд

ВСТАНОВИВ:

14.07.2017 року між Приватним підприємством «Колос» (Покупець) та Підприємством з іноземними інвестиціями ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Лео Меблі» (Постачальник) укладено Договір поставки відповідно до умов якого, відповідач зобовязався передати у власність позивача меблі (Товар), а останній зобовязався його прийняти та оплатити. (п. 1.1. Договору).

Згідно пункту 8.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31 грудня 2017 року, а в частині зобовязань, які виникли під час дії договору до повного їх виконання.

Суд відмічає, що на день розгляду спору, докази визнання правочину у встановленому законом порядку недійсним відсутні.

В розділі 3. Договору сторони погодили, що поставка товару здійснюється вчасно окремими партіями на підставі прийнятих Постачальником до виконання Замовлень Покупця у відповідній кількості та якості. При погодженні замовлення, сторони можуть визначити інші умови продажу товару, що зазначаються у додатковій угоді, яка є невідємною частиною цього договору. Строк поставки товару погоджується сторонами у Замовлені чи додатковій угоді до даного договору, що є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 5.2. Договору Покупець здійснює оплату за Товар на умовах відстрочки платежу, або попередньої оплати, що зазначається у додаткових угодах, які є невідємними частинами цього договору.

В період з 14.07.2017 р. по 04.09.2017 року між Приватним підприємством «Колос» (Покупець) та Підприємством з іноземними інвестиціями ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Лео Меблі» (Постачальник) підписано:

- Специфікацію № 1 від 14.07.2017 р. на попередню оплату 12 400,00 грн. з терміном поставки товару 07.08.2017 р.;

- Специфікацію № 2 від 02.08.2017 р. на попередню оплату 14 500,00 грн. з терміном поставки товару 02.09.2017 р.;

- Специфікацію № 3 від 03.08.2017 р. на попередню оплату 5 000,00 грн. з терміном поставки товару 03.09.2017 р.;

- Специфікацію № 4 від 03.08.2017 р. на попередню оплату 5 900,00 грн. з терміном поставки товару 03.09.2017 р.;

- Специфікацію № 5 від 04.09.2017 р. на попередню оплату 30 530,00 грн. з терміном поставки товару 04.10.2017 р.;

Позивачем було перераховано на рахунок відповідача попередню оплату товару згідно вищевказаних специфікацій в сумі 68330,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2111 від 19.07.2017 р. (12400,00 грн.), № 2336 від 02.08.2017 р. (14500,00 грн.), № 2363 від 03.08.2017 р. (10900,00 грн.) та № 2800 від 04.09.2017 р. (30530,00 грн.).

Судом встановлено, що у платіжних дорученнях, які надані позивачем, бухгалтером було допущено технічну помилку при наборі реквізитів платежу, а саме помилково вказано дату договору « 19.07.2017 р.» замість потрібного « 14.07.2017 р.», оскільки, між сторонами будь-якого іншого договору, згідно якого б здійснювалось перерахування попередньої оплати укладено не було.

Однак відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, товар зазначений в специфікаціях у зазначені строки не поставив, що призвело до виникнення боргу на день подачі позову в розмірі 68330,00 грн.

20.11.2017 р. позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 01-20/10-17 з вимогою повернути перераховані кошти, яка відповідачем була залишена без задоволення.

Будь-яких доказів на спростування позовних вимог чи про сплату заборгованості, часткового її погашення, поставлення товару відповідач до суду не подав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, відповідач не надав доказів зменшення або погашення суми заборгованості.

За приписами статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює доказ за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись пунктом 9 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, статтями 2, 4, 5, 129, 194, 196, 219, 222, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Лео Меблі» (58000, м. Чернівці, вул. Шубранецька, 7, код 40121075) на користь Приватного підприємства «Колос» (58000, м. Чернівці, вул. Буковинська, 41 (Театральна площа, 6), код 14257808) 68330,00 грн., та судовий збір в розмірі 1600,00 грн.

3. З набранням рішення законної сили видати наказ.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2018 року

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Суддя С.О. Миронюк