ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року Справа № 904/8654/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О.(доповідач),

суддів Березкіна О.В., Дармін М.О.

Секретар судового засідання Манчік О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Пантюшева Н.М. адвокат, довіреність №Ц3-04/42-18 від 25.01.2018 р.;

від позивача: Тарарук Л.Р., адвокат, довіреність №Ц/3-04/119-18 від 27.02.2018 р.;

від відповідача: Заблуда Г.І., представник, довіреність №2 від 23.01.2018 р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017р. у справі №904/8654/17 (суддя Воронько В.Д.), повний текст рішення підписано 18.12.2017р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ, в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість", м. Дніпро

про стягнення 1059242,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в вересні 2017р. звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 1025847,96 грн, збору за зберігання вантажу у сумі 33394,92 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору №150 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги, укладеного сторонами 09.12.2015 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017р. позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у сумі 1025847,96 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 33394,92 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 15888,64 грн.

Не погодившись з таким рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову повністю.

В апеляційній скарзі скаржник зазначив, що в період з 20.04.2017р. по 12.06.2017р. позивач замість подачі під навантаження, в першу чергу, пустих вагонів, що вже простоювали на станції Бірки-Великі в період з 20.04.2017р. по 25.04.2017р. та з 14.05.2017р. по 26.05.2017р.; станції Тернопіль з 16.05.2017р. по 29.05.2017р. та з 16.05.2017р. по 02.06,2017р., всупереч Порядку №760-Ц від 25.11.2010р., подавала на станцію Скалат вагони, які тільки надходили в адресу відповідача.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник вказує, що судом не надано належної оцінки доказам, наданих відповідачем щодо звільнення під'їзної колії ТОВ "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (завантаження 1817 вагонів за період з 19.04.2017р. по 02.06.2017р.) та ненадання переваги позивачем вагонам, що були затримані на шляху слідування.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не враховано Наказ Укрзалізниці № 760-Ц від 25.11.2010р., яким передбачено, що у разі відсутності заявки перевага має надаватися вагонам, які були затримані першими.

Також в апеляційній скарзі вказується на неврахування судом того, що позивачем за період з 19.04.2017р. по 02.06.2017р. порушувались терміни доставки вагонів, що призвело до надходження вагонів великими партіями та технічною неможливістю прийняття їх ст. Скалат.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу суду 21.02.2018р.зазначив що твердження скаржника, висловлені в апеляційній скарзі, не відповідають положенням чинного законодавства, просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 28.02.2017р. було оголошено перерву до 12.03.2018р.

У судовому засіданні, яке відбулось 12.03.2017р. в режимі відеоконференції було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дніпропетровській апеляційний господарський суд, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 09 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" регіональною філією "Львівська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" (далі - вантажовласник, відповідач) укладено договір №150 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги (далі - договір №150), предметом якого є надання залізницею вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів та проведення розрахунків за ці послуги. Цей договір укладено сторонами строком на 2 роки (п. 7.4 договору №150).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснює вантажні операції по станції Скалат на двох під'їзних коліях.

Договором про експлуатацію під'їзної колії №Л/ДН-2/15/1243/Мп від 18.11.2015 з наступними змінами (далі - договір №Л/ДН-2/15/1243/Мп), укладеним між Державним територіально-галузевим об'єднанням "Львівська залізниця" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем, як власником колії, визначено порядок експлуатації під'їзної колії, яка належить власнику, що примикає до станції Скалат Львівської залізниці через стрілку №6 і обслуговується власним локомотивом.

Відповідно до п. 5 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп повідомлення про подачу вагонів на під'їзну колію передаються: агентом комерційним станції по тел. - НОМЕР_1 відповідального в денний період, НОМЕР_2 директора - цілодобово.

Згідно з п. 6 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із колій станції по вказівці чергового по станції; здавання вагонів проводиться на одній із колій станції по вказівці чергового по станції; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

За умовами п. 7 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається власнику колії, становить 12 напіввагонів або 15 хоперів.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: відповідальний по тел. НОМЕР_3 комерційного агента станції, а час закінчення вантажних операцій підтверджується письмовим повідомленням, яке у двох примірниках подається на станцію (п. 8 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп).

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 договору).

Пунктом 16 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за подачу, забирання вагонів;

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Згідно збірника Тарифів розділ 5.

У пункті 21 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп сторони визначили, що цей договір укладається терміном на 5 років з 18.11.2015 до 18.11.2020 включно.

Додатковим погодженням, яке вступило в силу 30.11.2015, сторони дійшли згоди, зокрема, змінити п. 1 договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп та викласти його у наступній редакції: "Згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Скалат Львівської залізниці через стрілку №6 та ділянка колії №3, яка належить залізниці, примикає до станції через стрілку №8 і обслуговується власним локомотивом.".

У зв'язку з проведенням реєстрації Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" додатковою угодою №2 від 15.12.2015 було внесено зміни до преамбули та розділу "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін" договору №Л/ДН-2/15/1243/Мп в частині заміни сторони в зобов'язанні - Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" на Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" регіональна філія "Львівська залізниця" виробничий підрозділ "Тернопільська дирекція залізничних перевезень".

Договором №Л/ДН-2/16/545м/п від 01.05.2016 (далі - договір №Л/ДН-2/16/545м/п), укладеним між залізницею та відповідачем, як власником колії, визначено порядок експлуатації під'їзної колії, яка належить залізниці, що примикає до станції Скалат Львівської залізниці через стрілку №16 і обслуговується власним локомотивом. Вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну із колій станції, максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається користувачу колії, становить 25 вагонів.

Умови пунктів 5, 6 договору №Л/ДН-2/16/545м/п аналогічні умовам цих пунктів №Л/ДН-2/15/1243/Мп.

За умовами п. 7 договору №Л/ДН-2/16/545м/п максимальна кількість вагонів у кожній партії, що передається користувачу колії, становить 25 вагонів.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: відповідальний по тел. НОМЕР_3 комерційного агента станції, а час закінчення вантажних операцій підтверджується письмовим повідомленням, яке у двох примірниках подається на станцію (п. 8 договору №Л/ДН-2/16/545м/п).

Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 договору).

Пунктом 17 договору №Л/ДН-2/16/545м/п передбачено, що власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

-за подачу, забирання вагонів;

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Згідно збірника Тарифів розділ 5.

Відповідно до п. 17 договору №Л/ДН-2/16/545м/п користувач колії несе відповідальність за схоронність рухомого складу (вагонів, контейнерів) згідно із ст. 124 Статуту залізниць України та виконання технічних умов по забезпеченню збереження рухомого складу при виконанні вантажних та маневрових робіт згідно ДСТУ ГОСТУ 22235:2015.

У пункті 21 договору №Л/ДН-2/16/545м/п сторони визначили, що цей договір укладається терміном на 5 років з 01.05.2016 по 01.05.2021 включно.

В квітні-травні 2017 року на адресу відповідача на станцію Скалат масово надходили порожні власні вагони по повних перевізних документах.

На шляху прямування частина вагонів була затримана через неможливість їх приймання станцією Скалат в очікуванні звільнення вантажного фронту, про що були складені акти загальної форми ГУ-23, які підписані повноважними представниками вантажоодержувача: №№861, 862, 863, 864, 865, 866, 867 від 20.04.2017 (т. 1, а.с. 40-46); №№1047, 1048, 1049, від 14.05.2017 та №№1056, 1057, 1058, 1059, 1060, 1061, 1062, 1063, 1064, 1065 від 16.05.2017 (т. 1, а.с. 51-63).

У зв'язку із зайнятістю станції Скалат іншими вагонами, адресованими відповідачу, та неможливістю прийняття вагонів, що знаходяться на підходах, начальником служби перевезень регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" видано накази про затримку вагонів на шляху слідування: № 143 від 20.04.2017р. по станції Бірки-Великі про затримання порожніх вагонів, направлених на ст. Скалат; №9 від 14.05.2017р. по станції Бірки-Великі про затримання порожніх вагонів, направлених на ст. Скалат; №78 від 16.05.2017 по станції Тернопіль про затримання порожніх вагнонів, направлених на ст. Скалат; №84 від 16.05.2017р. по станції Тернопіль про затримання порожніх вагнонів, направлених на ст. Скалат.

На підставі вищезазначеного станціями затримки було складено акти загальної форми ГУ-23а, а саме:

- 20.04.2017 станцією Бірки-Великі складено акт про затримку вагонів №18 на початок затримки вагонів по наказу №143 від 20.04.2017; 25.04.2017 актом про затримку №15 засвідчено закінчення затримки (т. 1, а.с. 28-29); повідомлення про затримку передано представнику вантажоодержувача - 20.04.2017 о 18:00 (т. 1, а.с. 24);

- 14.05.2017 станцією Бірки-Великі складено акт про затримку вагонів №21 на початок затримки вагонів по наказу №69 від 14.05.2017; 26.05.2017 - на закінчення затримки акт про затримку №18 (т. 1, а.с. 30-31); повідомлення про затримку передано представнику вантажоодержувача - 14.05.2017 о 21:30 (т. 1, а.с. 25);

- 16.05.2017 станцією Тернопіль складено акт про затримку вагонів №5 на початок затримки вагонів по наказу №78 від 16.05.2017; 29.05.2017 - на кінець затримки акт про затримку №5 (т. 1, а.с. 32-35); повідомлення про затримку передано представнику вантажоодержувача - 16.05.2017 об 11:20 (т. 1, а.с. 26);

- 16.05.2017 Станцією Тернопіль складено акт про затримку вагонів №6 на початок затримки вагонів по наказу №84 від 16.05.2017; 02.06.2017 - на кінець затримки акт про затримку №6 (т. 1, а.с. 36-39); повідомлення про затримку передано представнику вантажоодержувача - 16.05.2017 о 18:10 (т. 1, а.с. 27).

Станцією затримки Скалат було складено акти загальної форми ГУ-23 (а.с.47-50, 64-106, т.1), які були підписані представником відповідача.

За весь час знаходження спірних вагонів на станції Скалат позивачем заявлено до стягнення плату за користування вагонами у сумі 1025847,96 з ПДВ, яка включена до відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46 (т.1, а.с.107-135). Відомості плати за користування вагонами та накопичувальні картки працівниками ТОВ "ВК "Гірничодобувна промисловість" було підписано із запереченням: "Зазначені вагони направлені на нашу адресу з порушенням правил погодження порожніх вагонів та їх прийом не погоджений з нашої сторони".

Крім того, станцією Скалат нараховано збір за зберігання рухомого складу на своїх осях по накопичувальних картках №08060303 на суму 26674,60 грн (без ПДВ), №13060315 на суму 1154,50 грн (без ПДВ) (т. 1, а.с. 136-137), складених на підставі актів про затримку вагонів по станціях Бірки-Великі та Тернопіль.

Нараховану позивачем заборгованість відповідачем сплачено не було, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з доведеності позивачем факту несвоєчасного забирання відповідачем вагонів, які надійшли на його адресу з вини відповідача, що стало підставою для нарахування відповідачу плати за користування вагонами та збору за зберігання рухомого складу.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, виходячи з наступного.

Стаття 908 Цивільного кодексу України, яка кореспондується із ст. 307 Господарського кодексу України, встановлює, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтєю 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибили, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби.

Згідно зі статтею 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та увільнення від зазначеної плати у разі затримки вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами користування вагонами і контейнерами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Пунктом 6.4 Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі і "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту на вантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Пунктом 4 Правил користування вагонами та контейнерами встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

У відповідності з пунктами 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 8 Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно статті 46 Статуту одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін сплачується плата, встановлена тарифом.

У відповідності з пунктами 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Як зазначено вище, у відповідності до вказаних вимог, станцією затримки Скалат були оформлені відповідні акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких розрахована плата за користування спірними вагонами по відомості плати форми ГУ-46 та збір за зберігання рухомого складу на своїх осях на загальну суму 1059242,88грн.

Господарський суд правильно зазначив, що затримка вагонів на станціях підходу до станції призначення відбулась через зайнятість вантажного фронту, пов'язаного із наявністю на коліях станції призначення Скалат неприйнятих ТОВ ВК "Гірничодобувна промисловість" вагонів, що раніше надійшли на його адресу. Зазначені документи складені відповідно до встановлених законодавством вимог, що свідчить про правомірність нарахування позивачем плати за користування відповідачем вагонами та збору за зберігання вантажу.

Зайнятість прийомо-відправних колій по станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку УЗ і власних, вагонів з вантажами на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальнийкомбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.

Згідно Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Відповідно до Роз'яснень Вищого господарського суду України (лист №0701-11/96/715/14 від 12.06.2014 року) визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів.

Відсутність письмових звернень відповідача до залізниці з вимогою доставити на його адресу в першу чергу саме затримані по наказам вагони та будь-яких інших доказів з боку відповідача доводять безпідставність його твердження, що він був готовий прийняти затримані вагони.

Таким чином необгрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що в період з 20.04.2017р. по 12.06.2017р. позивач замість подачі під навантаження, в першу чергу, пустих вагонів, що вже простоювали на станції Бірки-Великі в період з 20.04.2017р. по 25.04.2017р. та з 14.05.2017р. по 26.05.2017р.; станції Тернопіль з 16.05.2017р. по 29.05.2017р. та з 16.05.2017р. по 02.06,2017р., всупереч Порядку №760-Ц від 25.11.2010р., подавала на станцію Скалат вагони, які тільки надходили в адресу відповідача.

Крім того, апеляційним судом не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано Наказ Укрзалізниці № 760-Ц від 25.11.2010р., яким передбачено, що у разі відсутності заявки перевага має надаватися вагонам, які були затримані першими, оскільки, як правильно визначено судом першої інстанції, відповідачем не надано суду належних доказів того, що ним були заявлені до отримання спірні вагони (подані залізниці заявки на їх отримання). Наявні у матеріалах справи копії листів №189 від 20.04.2017 та №242 від 22.05.2017, адресованих начальнику ВП "Тернопільська дирекція залізничних перевезень" РФ "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", не є належними доказами, оскільки не містять доказів їх направлення або вручення позивачу.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржуване рішення постановлене з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Гірничодобувна промисловість" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2017р. у справі №904/8654/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений та підписаний 19.03.2018р.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін