ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р.Справа № 922/38/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", м. Кременчук
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд", м. Харків
про стягнення 25646191,89 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 14/03-17 від 27.12.2017

ОСОБА_1, довіреність № 14/03-100 від 27.12.2017

відповідача - не зявився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 25646191,89 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 384693,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в порушення вимог законодавства ТОВ "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" не склало та не зареєструвало податкові накладні на суму ПДВ 25646191,89 грн. Внаслідок порушення ТОВ "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" законодавчо встановлених правил здійснення та оформлення господарських операцій, ПАТ „Укртатнафта" було позбавлено права на віднесення суми ПДВ в розмірі 25646191,89 грн. до складу податкового кредиту. Отже, наслідком протиправних дій ТОВ "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" стало те, що ПАТ „Укртатнафта" не віднесло до податкового кредиту, та сплатило податкових зобов'язань на 25646191,89 грн. більше, ніж мало сплатити відповідно до закону, тобто понесло додаткові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання на 23.01.2018 о 11:00.

23 січня 2018 року судом було відкладено підготовче засідання на 05.02.2018 о 12:30.

05 лютого 2018 року судом було відкладено підготовче засідання на 21.02.2018 о 12:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.02.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/38/18 до судового розгляду по суті на 28.02.2018 о 12:30.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд задовольнити позов.

Ухвала господарського суду Харківської області від 21.02.2018 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті була направлена відповідачу на адресу його місцезнаходженням відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21А, у зв'язку з чим суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання призначене на 28.02.2018 р. о 12:30. Також, суд зазначає, що ухвали суду по справі від 05.01.2018 р., від 23.01.2018 р. та 05.02.2018 р. були направлені відповідачу на адресу його місцезнаходженням: 61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21А, але не були ним отримані та повернуті "Укрпоштою" до суду за закінченням терміну зберігання.

Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу за відсутності відповідача та за наявними матеріалами.

Одночасно, застосовуючи положення Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи, суд зазначає, що частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, який кореспондується з обовязком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд встановив наступне.

У 2015 році між Публічним акціонерним товариством „Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" (продавець) було укладено ряд договорів на поставку нафти та нафтопродуктів, зокрема:

1) 31.08.2015 було укладено договір №1955/2/2118 купівлі-продажу нафтопродуктів (надалі - договір-1).

За умовами даного договору продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю газ вуглеводневий в кількості 1681,140 тонн, а покупець - прийняти та оплатити його.

На виконання умов договору-1, продавець поставив покупцю газ вуглеводневий в кількості 1681,140 тонн загальною вартістю 20577153,60 грн., в т.ч. ПДВ - 3429525,60 грн., що підтверджується актом прийому-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Покупець оплатив поставлений товар в повному обсязі на суму 20577153,60 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

2) 31.08.2015 було укладено договір №1956/2/2118 купівлі-продажу нафтопродуктів (надалі - договір-2).

За умовами даного договору продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю газ вуглеводневий в кількості 95,620 тонн, а покупець - прийняти та оплатити його.

На виконання умов договору-2, продавець поставив покупцю газ вуглеводневий в кількості 95,620 тонн загальною вартістю 1170388,80 грн., в т.ч. ПДВ - 195064,80 грн., що підтверджується актом прийому-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Покупець оплатив поставлений товар в повному обсязі на суму 1170388,80 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи.

3) 31.08.2015 було укладено договір №1957/2/2118 купівлі-продажу нафтопродуктів (надалі - договір-3).

За умовами даного договору продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю паливо дизельне в кількості 5090,462 тонн, а покупець - прийняти та оплатити його.

На виконання умов договору-3, продавець поставив покупцю паливо дизельне в кількості 5090,462 тонн загальною вартістю 119278687,49 грн., в т.ч. ПДВ - 19879781,25 грн., що документально підтверджується актом прийому-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Покупець оплатив поставлений товар в повному обсязі на суму 119278687,49 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

4) 31.08.2015 було укладено договір №1958/2/2118 купівлі-продажу нафтопродуктів (надалі - договір-4).

За умовами даного договору продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю газ вуглеводневий код УКТЗЕД НОМЕР_1 в кількості 492,200 тонн, та газ вуглеводневий код УКТЗЕД НОМЕР_2 в кількості 9,000 тонн, а покупець - прийняти та оплатити його.

На виконання умов договору-4 продавець поставив покупцю газ вуглеводневий код УКТЗЕД НОМЕР_1 в кількості 492,200 тонн загальною вартістю 6024528,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1004088,00 грн., що документально підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №1/08 від 31.08.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Також, продавець поставив покупцю газ вуглеводневий код УКТЗЕД НОМЕР_2 в кількості 9,000 тонн загальною вартістю 110160,00грн., в т.ч. ПДВ - 18360,00 грн., що документально підтверджується актом приймання-передачі нафтопродуктів №2/08 від 31.08.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Покупець оплатив поставлений товар в повному обсязі на суму 6134688,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, яке міститься в матеріалах справи.

5) 24.10.2015 було укладено договір №2252/1/2120 купівлі-продажу нафти (надалі - договір-5).

За умовами даного договору продавець взяв на себе зобов'язання поставити покупцю нафту сиру в кількості 617,074 тонн, а покупець - прийняти та оплатити її.

На виконання умов договору-5, продавець поставив покупцю нафту в кількості 500,00 тонн загальною вартістю 5442000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 907000,00 грн., що документально підтверджується актом прийому-передачі нафти №1 від 24.10.2015, який був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Залишок нафти в кількості 117,074 тонн був поставлений продавцем згідно акту прийому-передачі нафти №2 від 29.10.2015 загальною вартістю 1274233,42 грн., в т.ч. ПДВ - 212372,24 грн. Вказаний акт був підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Покупець оплатив поставлений товар в повному обсязі на суму 6716233,42 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Позивач у позові зазначає, що в порушення вимог податкового законодавства відповідач (продавець) не склав та не зареєстрував податкові накладні у зв'язку із здійсненням зазначених вище поставок нафти та нафтопродуктів:

- на суму ПДВ 3429525,60 грн. за фактом поставки газу вуглеводневого 31.08.2015 за договором-1;

- на суму ПДВ 195064,80 грн. за фактом поставки газу вуглеводневого 31.08.2015 за договором-2;

- на суму ПДВ 19879781,25 грн. за фактом поставки палива дизельного 31.08.2015 за договором-3;

- на суму ПДВ 1004088,00 грн. за фактом поставки газу вуглеводневого 31.08.2015 за договором-4;

- на суму ПДВ 18360,00 грн. за фактом поставки газу вуглеводневого 31.08.2015 за договором-4;

- на суму ПДВ 907000,00 грн. за фактом поставки нафти 24.10.2015 за договором-5;

- на суму ПДВ 212372,24 грн. за фактом поставки нафти 29.10.2015 за договором-5.

Таким чином, всього відповідач не склав та не зареєстрував податкові накладні на суму ПДВ 25646191,89 грн.

Позивач зауважує, що внаслідок порушення відповідачем законодавчо встановлених правил здійснення та оформлення господарських операцій, позивач був позбавлений права на віднесення суми ПДВ в розмірі 25646191,89 грн. до складу податкового кредиту, внаслідок чого позивач сплатив податкових зобов'язань на 25646191,89 грн. більше, ніж мав сплатити відповідно до закону, тобто поніс додаткові витрати на вказану суму.

З метою захисту своїх порушених прав, позивач звернувся до відповідача з листом вих.№13/11765 від 24.12.2015, в якому повідомив останнього про порушення термінів складення та реєстрації податкових накладних за спірними договорам поставки нафти та нафтопродуктів на загальну суму ПДВ 25646191,89 грн.

Крім того, на виконання вимог п. 200.1 ст.200 ПК України, позивач звернувся до фіскального органу з заявою про відмову продавця (відповідача) надати податкові накладні на загальну суму ПДВ 25646191,89 грн.

Проте, вжиті заходи досудового врегулювання спору не призвели до відновлення порушених прав позивача, що і зумовило звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Згідно з п.200.1 ст.200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема у зв'язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг (п.198.3 ст. 198 ПК України).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв'язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (абз.1 п. 198.6 ст. 198 ПК України).

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (абз.3 п.198.6 ст. 198 ПК).

Пунктом 201.1 ст. 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов'язань платник податку зобов'язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно п. 201.7. ст. 207 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до абз. 1,2 п. 201.10. ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції, згідно з цим Кодексом ( абз. 11 п. 201.10 ст. 201 ПК України).

За таких обставин, відповідач був зобовязаний зареєструвати податкові накладні у Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов'язань. Натомість, відповідачем, в порушення вимог законодавства, не було зареєстровано їх в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, внаслідок чого позивач не мав можливості віднести сплачені ним суми ПДВ до податкового кредиту.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, наслідком зменшення в податковому обліку позивача податкового кредиту з ПДВ в розмірі 25646191,89 грн. є саме порушення відповідачем вказаних вимог податкового законодавства, а саме вимог пункт 201.10 ст. 201 ПК України - не внесення до Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до ст. 216 Господарського Кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати рядок у сфері господарювання. Господарсько - правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Частиною 2 статті 217 ГК України передбачено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, зокрема, як відшкодування збитків.

Згідно ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського Кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати ( штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, за загальним правилом збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ, яке пов'язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що в порушення вимог законодавства відповідачем не були складені та зареєстровані податкові накладні на кожну поставку товару на загальну суму ПДВ 25646191,89 грн., внаслідок чого позивач не міг віднести до податкового кредиту та сплатив податкових зобовязань на 25646191,89 грн. більше, ніж мав сплатити відповідно до закону, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 25646191,89 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 384693,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 198, 200, 201 Податкового кодексу України, ст.ст. 193, 216, 217, 218, 224, 225 Господарського кодексу України, ст. 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Прикарпаттянафтотрейд" (61145, м. Харків, вул. Космічна, буд. 21А, ідентифікаційний код 39207286) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3, ідентифікаційний код 00152307) грошові кошти у розмірі 25646191,89 грн. та судовий збір у розмірі 384693,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено безпосередньо до Харківського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06.03.2018 р.

Суддя ОСОБА_3