ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.03.2018 Справа № 905/140/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Кошовій А.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

про стягнення збитків у розмірі 32091,28 грн.

Представники сторін:

від позивача: Бабій О.В. - за довіреністю.;

від відповідача: Головащенко Я.О. - за довіреністю.

В судовому засіданні оголошувалась

перерва з 13.02.2018 по 15.03.2018

Суть спору: Позивач, Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків, що виниклі у зв'язку з незбереження вантажу при перевезенні, у розмірі 32091,28 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вагони №№55165096, 56962269, 56558026, 60352531 з вантажем на станцію Сартана Донецької залізниці прибули з недостачею, яка підтверджена складеними цією ж станцією комерційними актами №AQ650254/39 від 18.01.2017, №AQ650255/40 від 18.01.2017, №AQ650256/41 від 18.01.2017, №AQ650257/42 від 18.01.2017.

Ухвалою суду від 22.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/140/18; справу №905/140/18 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін; судове засідання призначено на 13.02.2018 о 10:40 год.; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.ст.165, 178, 251 ГПК України до 09.02.2018.

12.02.2018 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №2022/905/140/18 від 05.02.2018, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не надані належні та допустимі докази оплати втраченого вантажу, вважає наявність збитків позивачем не доведеною.

20.02.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив №09-2/2 від 16.02.2018, в якому останній зазначив, що в матеріалах справи містяться докази оплати

втраченого вантажу.

Позивач у судовому засіданні в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, відповідач проти позову заперечував.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

16.01.2017 зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) відправлено ПрАТ «Металургійний комбінат "Азовсталь» (вантажоодержувач) згідно накладної №53811568 вантаж - навал, кокс доменний, вологий.

При оформленні залізничної накладної у вагоні №56558026 відповідачем вказано масу вантажу - 50000кг, тара - 24000кг, у вагоні №56962269 відповідачем вказано масу вантажу - 42400кг, тара - 22500кг, у вагоні №60352531 відповідачем вказано масу вантажу - 40400кг, тара - 23400кг, у вагоні №55165096 відповідачем вказано масу вантажу - 44550кг, тара - 23000кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

17.01.2017 вагон №55165096 прибув на станцію Волноваха Донецької залізниці (попутна станція). Так, на вказаній станції складений акт загальної форми №10203 від 17.01.2017 та здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого на станції Сартана Донецької області був складений комерційний акт AQ№650254/39 від 18.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту AQ№650254/39 від 18.01.2017, за документом зазначена вага: нетто 44550 кг, тара 23000кг. При переваженні виявилось: брутто 65800кг, нетто 42800кг, тара 23000кг, що менше ваги у накладній на 1750кг. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-50см, маркування однією борозною по всій довжині вагону. За фактом маркуровання проглядається через снігового покриву. Над 1-2 люком по ходу поїзду виїмка довжиною 300см, шириною 280см, вглиб 50см. В районі виїмки сніговий покрив відсутній. Вагон технічно справний, течі вантажу не має, вагон бездвірний, люка закриті.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом AQ№650254/39 від 18.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №55165096 складає 1750кг.

17.01.2017 вагон №56962269 прибув на станцію Волноваха Донецької залізниці (попутна станція). Так, на вказаній станції складений акт загальної форми №10204 від 17.01.2017 та здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого на станції Сартана Донецької області був складений комерційний акт AQ№650255/40 від 18.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту AQ№650255/40 від 18.01.2017, за документом зазначена вага: нетто 42400 кг, тара 22500кг. При переваженні виявилось: брутто 63400кг, нетто 40900кг, тара 22500кг, що менше ваги у накладній на 1500кг. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-50см, маркування однією борозною по всій довжині вагону, вапном. За фактом маркуровання проглядається через снігового покриву. Над 1-3 люком по ходу поїзду виїмка довжиною 450см, шириною 280см, вглиб 50см. В районі виїмки сніговий покрив відсутній. Вагон технічно справний, течі вантажу не має, вагон бездвірний, люка закриті.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом AQ№650255/40 від 18.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №56962269 складає 1500кг.

17.01.2017 вагон №56558026 прибув на станцію Волноваха Донецької залізниці (попутна станція). Так, на вказаній станції складений акт загальної форми №10205 від 17.01.2017 та здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого на станції Сартана Донецької області був складений комерційний акт AQ№650256/41 від 18.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту AQ№650256/41 від 18.01.2017, за документом зазначена вага: нетто 50000 кг, тара 24000кг. При переваженні виявилось: брутто 71750кг, нетто 47750кг, тара 2400кг, що менше ваги у накладній на 2250кг. Вантаження у вагоні вище рівня бортів на 40-50см, маркування однією борозною по всій довжині вагону, вапном. За фактом маркуровання проглядається через снігового покриву. Над 1-3 люком по ходу поїзду виїмка довжиною 450 см, шириною 280см, вглиб 50см. В районі виїмки сніговий покрив відсутній. Вагон технічно справний, течі вантажу не має, вагон бездвірний, люка закриті.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом AQ№650256/41 від 18.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №56558026 складає 2250кг.

17.01.2017 вагон №60352531 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці (станція призначення). Так, на вказаній станції складений акт загальної форми №28 від 18.01.2017 та здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т вагах, повірених 09.09.2016, за результатами якого був складений комерційний акт AQ№650257/42 від 18.01.2017, оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту AQ№650257/42 від 18.01.2017, за документом зазначена вага: нетто 40400 кг, тара 23400кг. При переваженні виявилось: брутто 62500кг, нетто 39100кг, тара 23400кг, що менше ваги у накладній на 1300кг. Вантаження у вагоні навалом, вище рівня бортів на 400мм, шапкою. В документі вказано маркування поздовжньої борозною уздовж вагону, вапном. Фактично маркування не проглядається через сніг. Над 1 люком поглиблення1000х2500х1000мм. Вагон технічно справний, течі вантажу не має, вагон бездвірний, люка закриті.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом AQ№650257/42 від 18.01.2017 встановлено, що недостача у вагоні №60352531 складає 1300кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 32091,28 грн.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи міститься рахунок - фактура №91364788 від 16.01.2017 ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправника за вищезазначеною накладною) та Акт прийому - передачі №91364788 від 16.01.2017, з яких вбачається, що вартість 1 тони вугільної продукції за накладною №53811568 складає - 9865,14грн. з ПДВ.

З огляду на вищевикладене, суд приймає вищевказані документи як документ відправника, що підтверджує кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази оплати позивачем вантажу.

Отже твердження відповідача про відсутність доказів вартості товару та сплати позивачем за втрачений товар спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Як встановлено судом, розрахунок вартості недостачі вантажу здійснений позивачем з урахуванням норми природної втрати 2 % маси нетто вантажу.

У графі 20 залізничної накладної №53811568 від 16.01.2017 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж - навал, кокс доменний, вологий.

За приписами п.27 Правил видачі вантажів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2%.

За даними комерційного акту AQ№650254/39 від 18.01.2017, недостача у вагоні №55165096 складає 1750кг.

За розрахунком суду нестача у вагоні №55165096 склала 8474,16грн. з ПДВ:

44550 кг Х 2% = 891 кг; 1750 кг - 891 кг = 859 кг; 859 кг х 9865,14/1000 = 8474,16грн. з ПДВ, де:

44550 кг - маса нетто у вагоні №55165096,

1750 кг - розмір недостачі за комерційним актом AQ№650254/39 від 18.01.2017,

891 кг - норма природної втрати,

9865,14 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За даними комерційного акту AQ№650255/40 від 18.01.2017, недостача у вагоні №56962269 складає 1500кг.

За розрахунком суду нестача у вагоні №56962269 склала 6432,07грн. з ПДВ:

42400 кг Х 2% = 848 кг; 1500 кг - 848 кг = 652 кг; 652кг х 9865,14/1000 = 6432,07грн. з ПДВ, де:

42400 кг - маса нетто у вагоні №56962269,

1500 кг - розмір недостачі за комерційним актом AQ№650255/40 від 18.01.2017,

848 кг - норма природної втрати,

9865,14 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За даними комерційного акту AQ№650256/41 від 18.01.2017, недостача у вагоні №56558026 складає 2250кг.

За розрахунком суду нестача у вагоні №56558026 склала 12331,43грн. з ПДВ:

50000 кг Х 2% = 1000 кг; 2250 кг - 1000 кг = 1250 кг; 1250кг х 9865,14/1000 = 12331,43грн. з ПДВ, де:

50000 кг - маса нетто у вагоні №56558026,

2250 кг - розмір недостачі за комерційним актом AQ№650256/41 від 18.01.2017,

1000кг - норма природної втрати,

9865,14 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За даними комерційного акту AQ№650257/42 від 18.01.2017, недостача у вагоні №60352531 складає 1300кг.

За розрахунком суду нестача у вагоні №60352531 склала 4853,65грн. з ПДВ:

40400 кг Х 2% = 808 кг; 1300 кг - 808 кг = 492 кг; 492кг х 9865,14/1000 = 4853,65грн. з ПДВ, де:

40400 кг - маса нетто у вагоні №60352531,

1300 кг - розмір недостачі за комерційним актом AQ№650257/42 від 18.01.2017,

808кг - норма природної втрати,

9865,14 грн. - вартість 1 т спірного вантажу з ПДВ.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 32091,28 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, оскільки з його вини виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь до відповідача Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман про стягнення збитків у розмірі 32091,28 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) збитки у розмірі 32091,28 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 1762,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 15.03.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 19.03.2018.

Суддя Г.Є. Курило