Суд
УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 908/5303/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі Мартюхіна Н.О. - головуючого, Будко Н.В., Сгара Е.В. від 24 січня 2018 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області у складі Проскурякова К.В. від 23 листопада 2017 року

за скаргою Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" на дії Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області в особі державного виконавця Єременко К.В.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Улісс-Тур"

до Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - 1. товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Еліт Сервіс" в особі Запорізької філії товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Еліт Сервіс", 2. Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькі області

про витребування майна із чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке державне підприємство "Радіоприлад" 20 лютого 2018 року звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24 січня 2018 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23 листопада 2017 року у даній справі.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги, Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 908/5303/15 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За приписами частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Скаржник зазначає, що судами неправильно застосовано положення статті 32 Закону України "Про виконавче провадження", а саме суди визнали правомірними дії державного виконавця щодо відкладення проведення виконавчих дій, за тих обставин, що мали місце.

За приписами статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Судами в цій частині зазначено, з чим погоджується і скаржник у тексті касаційної скарги, що статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" не визначено вичерпного переліку обставин, які перешкоджають проведенню виконавчих дій, внаслідок яких державний виконавець має скористатися своїм правом на відкладення проведення виконавчих дій. Натомість державний виконавець має оцінити, чи наявність конкретних обставин буде перешкоджати проведенню виконавчих дій, чи існують інші підстави, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм Законом. Виконавець може відкласти проведення виконавчих дій як з власної ініціативи, так і за заявою стягувача чи боржника.

Таким чином, застосування статті 32 Закону України "Про виконавче провадження" пов'язане з наявністю певних обставин та умов, надання оцінки яким не входить до компетенції судів і тим паче Верховного Суду, а встановлення та оцінювання таких обставин лежить у межах повноважень державного виконавця, які суд не може перебирати не себе.

Рішення касаційного суду у даній справі не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки визнання правомірними чи неправомірними дій державного виконавця щодо відкладення проведення виконавчих дій, не пов'язане із свободою розсуду виконавця щодо визнання тих чи інших обставин поважними в розумінні статті 32 Закону України "Про виконавче провадження", що по суті і просить здійснити скаржник у тексті своєї касаційної скарги.

Керуючись статтею 234, частинами 2, 3, 5 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 24 січня 2018 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області від 23 жовтня 2017 року у справі № 908/5303/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.