ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/31/18
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Калашник В.О.

секретар судового засідання Кричовський Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Міністерства соціальної політики України,

вул. Еспланадна, 8/10, м.Київ, 01601

до відповідача: Департаменту освіти, науки та молодіжної політики

Івано-Франківської обласної державної адміністрації

вул. М.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ,76004

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

Державна аудиторська служба України

вул. П. Сагайдачного,4, м. Київ, 04070

про стягнення збитків у сумі 36 313, 20 грн.

за участю:

Від третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Дмитрук Т. В. - начальник юридичного відділу, (довіреність №25/01/18-Д від 26.01.18)

Від відповідача:Грабовська Н. Л. - юрисконсульт, (довіреність №101/01-13/01 від 29.01.2018)

Від позивача представник не з'явився.

Встановив:

Позивач, Міністерство соціальної політики України звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача, Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації збитків в сумі 36313,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, між позивачем, Міністерством соціальної політики України та відповідачем, Департаментом освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації укладено договір про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДП УДЦ «Молода гвардія» від 03.04.2017 № 0392/30 та Договір про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДПУ МДЦ «Артек» від 13.06.2016 № 33/16.

На виконання Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для організації оздоровлення і відпочинку дітей, які потребують особливої уваги та підтримки, в дитячих центрах „Артек" і „Молода гвардія", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2011 № 227 позивачем було укладено договори про закупівлю послуг за державні кошти з ДП УДЦ «Молода гвардія» та ДПУ МДЦ «Артек».

Відповідно до підпунктів 71, 74 пункту 4 Положення про Мінсоцполітики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423, Міністерство, відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує в межах повноважень, передбачених законом, оздоровлення і відпочинок дітей, забезпечує координацію заходів, що здійснюються центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, щодо організації оздоровлення і відпочинку дітей.

Згідно з умовами Договорів № 0392/30 та 33/16, відповідач отримує у позивача путівки до ДП «УДЦ «Молода гвардія», ДПУ МДЦ «Артек» та здійснює розподіл путівок в розрізі регіонів і міст обласного значення відповідно до співвідношення чисельності в них дітей шкільного віку до загальної чисельності таких дітей в Івано-Франківській області, згідно з Положеннями про порядок направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» за рахунок бюджетних коштів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 11.02.2016 № 104 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.03.2016 за № 339/28469) та про порядок направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» за рахунок бюджетних коштів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 10.03.2016 № 238 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2016 за № 473/28603).

Відповідно до умов зазначених Договорів, Департамент був зобов'язаний відповідно до Положення № 104 та 238 здійснювати направлення дітей на оздоровлення згідно з планом-графіком розподілу путівок та наказу Міністерства (пункт 3.1.1 Договору № 33/16 та № 0392/30).

Абзацом першим пункту 3 розділу І Положення № 104 передбачено, що до ДП „УДЦ „Молода гвардія" направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Абзацом першим пункту 4 Розділу І Положення № 238 передбачено, що до ДПУ МДЦ «Артек» направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Перевіркою фінансово-господарської діяльності Міністерства соціальної політики за період з 01.05.2015 по завершений місяць 2017 року проведеною Державною аудиторською службою України встановлено, що Департаментом у 2016 році безпідставно видано 3 путівки на оздоровлення у період з вересня до середини травня дітям молодше 8 років, оплачених державним коштом на суму 21 781, 20 грн. , що є порушення абзацу першого пункту 4 розділу І Положення № 238 .

Цією ж перевіркою ДАС України встановлено, що у 2017 році на порушення абзацу першого пункту 3 Розділу І Положення № 104 Департаментом безпідставно видано 2 путівки дітям віком молодше 8 років, оплачених державним коштом на суму 14 532, 00 грн. Виявлені порушення відображені в акті ревізії №04-22/12 від 04.08.2017.

Оскільки, відповідачем в порушення абзацу першого пункту 4 розділу І Положення №238 та абзацу першого пункту 3 Розділу І Положення №104 направлено на оздоровлення дітей віком менше 8 зі 100% сплатою путівки, а тому останнім державному бюджету завдано матеріальної шкоди (збитки) на загальну суму 36 313, 20 грн.

У зв'язку з виявленими порушеннями, Мінсоцполітики звернулось з листом №20563/0/2-17/26 від 20.10.2017 до Департаменту та Івано-Франківської обласної державної адміністрації з вимогою про усунення зазначених порушень перерахування коштів у суму 36313, 2 грн. на рахунок Міністерства.

Однак, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, а у відповідь, Івано-Франківська обласна державна адміністрація листом № 9289/1/1-17/01-045 від 28.11.2017 повідомила позивачу , що з працівниками відповідальними за направлення дітей на таке оздоровлення проведено роз'яснювальну роботу.

Враховуючи викладені обставини та з метою захисту свого порушеного права позивач звернувся до господарського суду з позовом про примусове стягнення з відповідача заподіяних збитків.

Представник позивача в судове засідання не з"явився , однак надіслав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та просить суд позов задоволити , а справу розглянути без участі уповноваженого представника.

Відповідач позовні вимоги не визнав, вважає їх безпідставними, свої заперечення виклав у відзиві на позов №96/01-13/01 від 26.01.18 та запереченнях на відповідь на відзив №299/01-13/01 від 12.03.18. Зокрема, представник відповідача в судовому засіданні вказав, що фактів незаконного і нецільового використання коштів не було і стягнення збитків є безпідставними. Оскільки всі путівки, про які йдеться у позовній заяві, були видані на підставі документів, що засвідчують належність цих дітей до пільгових категорій, які мають право на оздоровлення та відпочинок за рахунок бюджетних коштів відповідно до Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей" . Також, представник відповідача вважає, що абзац перший пункту 4 розділу І Положення №238 та абзац перший пункту 3 Розділу І Положення №104 звужує права дитини 7-го віку на оздоровлення і порушує ст. 24 Конституції України щодо обмежень за віковою ознакою. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачем невірно визначено суму збитків, оскільки невраховано часткову оплату 30%(2038,68грн.) путівки батьками ОСОБА_3 Вказані обставини підтверджуються випискою по рахунках, копія якої долучена до матеріалів справи, а тому сума позову повинна становити 34274,52 грн.

Враховуючи викладені обставини представник відповідача вважає позов безпідставним та просить суд в позові відмовити.

Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача надав суду письмові пояснення по суті позовних вимог в яких вважає позовні вимоги обгрунтованими та просить суд позов задовольнити.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача , дослідивши обставини у справі і подані докази, оцінивши їх відповідно до ст.86 ГПК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню із слідуючих підстав:

Між позивачем, Міністерством соціальної політики України та відповідачем, Департаментом освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації укладено договір про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДП УДЦ «Молода гвардія» від 03.04.2017 № 0392/30 та Договір про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДПУ МДЦ «Артек» від 13.06.2016 № 33/16.

На виконання Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для організації оздоровлення і відпочинку дітей, які потребують особливої уваги та підтримки, в дитячих центрах „Артек" і „Молода гвардія", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.2011 № 227, позивачем було укладено договори про закупівлю послуг за державні кошти з ДП УДЦ «Молода гвардія» та ДПУ МДЦ «Артек».

Відповідно до підпунктів 71, 74 пункту 4 Положення про Мінсоцполітики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 № 423, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань, зокрема організовує в межах повноважень, передбачених законом, оздоровлення і відпочинок дітей, забезпечує в межах повноважень, передбачених законом, координацію заходів, що здійснюються центральними і місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, щодо організації оздоровлення і відпочинку дітей.

Згідно з умовами Договорів № 0392/30 та 33/16 відповідач отримує у позивача путівки до ДП «УДЦ «Молода гвардія», ДПУ МДЦ «Артек» та здійснює розподіл путівок в розрізі регіонів і міст обласного значення відповідно до співвідношення чисельності в них дітей шкільного віку до загальної чисельності таких дітей в Івано-Франківській області, згідно з Положеннями про порядок направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до Державного підприємства «Український дитячий центр «Молода гвардія» за рахунок бюджетних коштів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 11.02.2016 № 104 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03.03.2016 за № 339/28469) та про порядок направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до Державного підприємства України «Міжнародний дитячий центр «Артек» за рахунок бюджетних коштів, затвердженого наказом Мінсоцполітики від 10.03.2016 № 238 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 30.03.2016 за № 473/28603).

Згідно умов зазначених Договорів, Департамент був зобов'язаний відповідно до Положення № 104 та 238 здійснювати направлення дітей на оздоровлення згідно з планом-графіком розподілу путівок та наказу Міністерства (пункт 3.1.1 Договору № 33/16 та № 0392/30).

Абзацом першим пункту 3 розділу І Положення № 104 передбачено, що до ДП „УДЦ „Молода гвардія" направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Абзацом першим пункту 4 Розділу І Положення № 238 передбачено, що до ДПУ МДЦ «Артек» направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Згідно з пунктом 4.1. Договору № 36/16 та № 0392/30, за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов'язань за цим Договором кожна із сторін несе відповідальність відповідно до законодавства України.

Перевіркою фінансово-господарської діяльності Міністерства соціальної політики за період з 01.05.2015 по завершений місяць 2017 року, проведеною Державною аудиторською службою України встановлено, що Департаментом у 2016 році безпідставно видано 3 путівки на оздоровлення у період з вересня до середини травня дітям менше 8 років, оплачених державним коштом на суму 21 781, 20 грн. , що є порушення абзацу першого пункту 4 розділу І Положення № 238 .

Цією ж перевіркою ДАС України встановлено, що у 2017 році на порушення абзацу першого пункту 3 Розділу І Положення № 104 Департаментом безпідставно видано 2 путівки дітям віком молодше 8 років, оплачених державним коштом на суму 14 532, 00 грн. Виявлені порушення відображені в акті ревізії №04-22/12 від 04.08.2017.

У зв'язку з виявленими порушеннями, Мінсоцполітики звернулось з листом №20563/0/2-17/26 від 20.10.2017 до Департаменту та Івано-Франківської обласної державної адміністрації з вимогою про усунення зазначених порушень перерахування коштів у суму 36313,20 грн. на рахунок Міністерства.

Однак, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, а у відповідь, Івано-Франківська обласна державна адміністрація листом № 9289/1/1-17/01-045 від 28.11.2017 повідомила позивачу , що з працівниками відповідальними за направлення дітей на таке оздоровлення проведено роз'яснювальну роботу.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно цивільного законодавства, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України).

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, відшкодування збитків. Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ст. 22 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (ст. 611 ЦК України).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено (ст. 224 ГК України).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Абзацом першим пункту 3 розділу І Положення № 104 передбачено, що до ДП „УДЦ „Молода гвардія" направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Абзацом першим пункту 4 Розділу І Положення № 238 передбачено, що до ДПУ МДЦ «Артек» направляються діти віком, зокрема від 8 до 16 років включно - у період з вересня до середини травня.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідачем на виконання договорів про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДП УДЦ «Молода гвардія» від 03.04.2017 № 0392/30 та про організацію направлення дітей для оздоровлення та відпочинку до ДПУ МДЦ «Артек» від 13.06.2016 № 33/16 в порушення зазначених вище положень направлено на оздоровлення 5 дітей які не досягли 8-го віку.

Вказані обставини також встановлені проведеною у 2017 році аудиторською службою України перевіркою фінансово господарської діяльності Міністерства соціальної політики за період з 01.05.2015 по завершений місяць 2017 року. Виявлені порушення відображені в акті ревізії №04-22/12 від 04.08.2017 , а саме встановлено, що Департаментом у 2016 році безпідставно видано 3 путівки на оздоровлення у період з вересня до середини травня дітям молодше 8 років, оплачених державним коштом на суму 21781,20 грн. , що є порушення абзацу першого пункту 4 розділу І Положення № 238 .

Цією ж перевіркою також встановлено, що у 2017 році , в порушення абзацу першого пункту 3 Розділу І Положення № 104 Департаментом безпідставно видано 2 путівки дітям віком молодше 8 років, оплачених державним коштом на суму 14532,00 грн.

Твердження відповідача, що всі путівки, про які йдеться у позовній заяві, були видані на підставі документів, що засвідчують належність цих дітей до пільгових категорій, які мають право на оздоровлення та відпочинок за рахунок бюджетних коштів відповідно до Закону України "Про оздоровлення та відпочинок дітей" не заслуговує на увагу , оскільки 5 дітей, які були відправленні на оздоровлення та відпочинок в порушення положень №104 та 238 не досягли 8-го віку.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов"язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з приписами ч.1 ст.225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.177 Цивільного кодексу України, обєктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

З огляду на викладене гроші є майном в розумінні викладених приписів законодавства.

Для відшкодування шкоди необхідно довести такі обставини: неправомірність поведінки особи, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Постанови Верховного Суду України у справах 3-383гс15, 3-741гс15, 922/210/15, 3-271гс16). Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обовязку з відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що внаслідок порушення відповідачем пункту 3 розділу І Положення № 104, пункту 4 Розділу І Положення № 238 позивач був позбавлений свого майна у вигляді грошових коштів за відправлення дітей на оздоровлення не належної вікової категорії. Недотримання відповідачем обовязку щодо здійснення контролю за цільовим використання путівок, є винною в силу положень ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України, оскільки відповідачем не доведено, що ним вжито всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязання.

За наведених обставин, судом встановлено наявність у діях відповідача всіх елементів складу правопорушення у вигляді заподіяних позивачу збитків, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення їх з винної сторони.

Однак, судом встановлено , що при визначенні позивачем розміру збитків останнім не враховано часткову оплату 30%(2038,68грн.) путівки батьками ОСОБА_3 Часткова оплата коштів також підтверджуються випискою по рахунках, копія якої долучена до матеріалів справи.

Отже, до стягнення підлягають збитки в розмірі 34274,52 грн., вказаний розмір збитків є обгрунтований та підтверджений належним та допустимими доказами, а тому в цій частині позовні вимоги слід задоволити.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного , відповідно до ст. 124 Конституції України, ст. 22, 177, 525, 526, 530, 610, 614, 629, 901 ЦК України , ст. 193, 224, 225 ГК України, керуючись статтями 73, 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов Міністерства соціальної політики України до відповідача, Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про стягнення збитків в сумі 36 313, 20 грн.

Стягнути з відповідача, Департаменту освіти, науки та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації про стягнення збитків ( вул. М.Грушевського, 21, м.Івано-Франківськ, код 39356695) на користь позивача, Міністерства соціальної політики України ( вул. Еспланадна, 8/10, м.Київ, код 37567866) збитки в сумі 34274,52грн., а також 1510,17 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили та направити позивачу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ст.241 ГПК України).

Повне рішення складено 19.03.2018

Суддя Калашник В.О.