ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"14" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2884/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Шейнцис О.О.

При розгляді справи за позовом: Публічного акціонерного товариства "Одеський консервний завод дитячого харчування" (65007, м. Одеса, провулок Високий, буд. 22);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи" (65007, м. Одеса, провулок Високий, буд. 15);

про стягнення 432898,69грн.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 03.11.2017р.;

представника відповідача: не зявився.

ВСТАНОВИВ:

23.11.2017р. Публічне акціонерне товариство "Одеський консервний завод дитячого харчування" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи", в якій згідно заяви про збільшення розміру позовних вимог від 04.01.2018р. (а.с.71-73), просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 432898,69грн., з яких 141745,02 грн. заборгованості зі сплати орендної плати; 13830,55 грн. заборгованості зі сплати експлуатаційних витрат; 22884,14 грн. пені, нарахованої на заборгованість з орендної плати; 249,11 грн. пені, нарахованої на суму інфляційного збільшення; 7213,51 грн. 3 % річних від простроченої суми; 33332,19 грн. інфляційного збільшення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення; 213644,17 грн. неустойки, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 6493,48 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вищевказаного договору оренди нерухомого майна № ЦО 2596 від 22.07.2014р. з урахуванням укладеної до нього додаткової угоди № 1 від 17.11.2014р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2017р. порушено провадження у справі №916/2884/17 із призначенням її до розгляду в засіданні суду 20.12.2017р.

15.12.2017р. до канцелярії суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог (а.с.42-44), згідно якої, посилаючись на те, що договір оренди припинив свою дію 31.12.2016р., проте, в порушення умов п. 5.1 договору, відповідач не повернув Орендодавцю орендоване майно, а з 06.01.2017р. неправомірно користувався приміщеннями, позивач зазначає, що останній зобовязаний сплатити неустойку подвійну плату за користування приміщенням за період з 06.01.2017р. по 19.02.2017р. у розмірі 32893,02 грн.

Згідно вищевказаної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість зі сплати орендної плати у сумі 141745,02 грн.; заборгованість зі сплати експлуатаційних втрат у розмірі 13830,55 грн.; пеню, нараховану на заборгованість з орендної плати 22884,14 грн.; пеню, нараховану на суму інфляційного збільшення у сумі 249,11 грн.; 3 % річних від простроченої суми у розмірі 6522.99 грн.; інфляційне збільшення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 29427,19 грн., неустойку у сумі 32893,02 грн., а також витрати по сплаті судового збору за подання позову.

Ухвалою суду від 20.12.2017р. справу №916/2884/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 19.01.2018р.

04.01.2018р. до суду від позивача надійшла вищевказана заява про збільшення розміру позовних вимог (за рахунок збільшення періоду стягнення) (а.с.71-73), в прохальній частині якої містяться суми, що заявлені до стягнення.

Ухвалою суду від 19.01.2018р. підготовче провадження у справі № 916/2884/17 закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні суду на 12.02.2018р.

Ухвалою суду від 12.02.2018р., з урахуванням необхідності у поданні додаткових доказів та пояснень у справі, яка виникла в процесі з'ясування обставин справи., а також з огляду на відповідне клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 23.02.2018р.

22.02.2018р. до канцелярії суду від позивача надійшли письмові пояснення (а.с.99), згідно яких останній зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2016р. у справі № 916/160/16, яке набрало законної сили, з ТОВ "ОСОБА_1 Пи" на його користь було стягнуто 7506,27 грн. пені; 439,70 грн. 3 % річних; 614,71 грн. інфляційного збільшення, які виникли станом на 16.12.2015р.

Як вказує позивач, в рамках вищевказаної справи судом встановлено, що у відповідача за період, визначений позивачем (з 01.05.2015р. по 16.12.2015р.) наявна переплата за оренду у розмірі 3665,49 грн.

При цьому зазначає, що вказана переплата врахована при складанні розрахунку заборгованості, який є додатком до позовної заяви, а також вказує, що згідно вищевказаного рішення суду судом не було враховано платіжні доручення за період з 07.05.2015р. по 07.04.2016р. на загальну суму 1749215,14грн., оскільки в призначенні платежу вказано не орендну плату, а сплату за комунальні послуги, зокрема, платіжне доручення від 07.04.2016р. на суму 6086,84 грн.

Водночас стверджує, що судом не було встановлено факту сплати комунальних платежів, а лише наводиться посилання на платіжні доручення, відтак вважає, що ці обставини не можуть бути доказом щодо сплати заборгованості в рамках справи №916/2884/17.

Ухвалою суду від 23.02.2018р., з урахуванням необхідності перевірення розрахунку суми боргу, заявленої позивачем до стягнення, необхідності додаткового дослідження доказів, а також з огляду на встановлені обставини у справі, у судовому засіданні оголошено перерву до 14.03.2018р.

07.03.2018р. до канцелярії суду від позивача надійшли чергові письмові пояснення по справі (а.с.112), згідно яких останній просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 432487,71 грн., а саме:

- заборгованість зі сплати орендної плати у розмірі 141745,02 грн.;

- заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат у сумі 13830,55 грн.;

- пеню, нараховану на заборгованість з орендної плати у розмірі 22884,14 грн.;

- пеню, нараховану на суму інфляційного збільшення у сумі 249,11 грн.;

- 3 % річних від простроченої суми у розмірі 7152,11 грн.;

- інфляційне збільшення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення у сумі 32982,61 грн.;

- неустойку у розмірі 213644,17 грн., що є подвійною платою за користування приміщеннями за час прострочення передання приміщення з 06.01.2017р. по 25.10.2017р., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 6493,48 грн.

У судове засідання 14.03.2018р. зявився представник позивача, який під час розгляду справи по суті підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд задовольнити їх з урахуванням поданих ним до суду письмових пояснень від 07.03.2018р.

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи про час та місце судових засідань повідомлявся належним чином шляхом надсилання вищевказаних ухвал суду на його юридичну адресу, що зазначена у витязі з ЄДР (а.с.37-41), а також шляхом телефонограми (а.с.92), у судові засідання не зявлявся, про поважність причин відсутності не повідомляв, відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд, зокрема у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, розглядає справу за відсутності такого учасника справи,

Приймаючи до уваги, що поштові відправлення судових ухвал були повернуті поштою із відмітками у довідках поштової установи, за закінченням терміну зберігання (а.с.33-36, 66-69, 87-90), з урахуванням обізнаності відповідача про розгляд справи, про що свідчить відповідна телефонограма від 08.02.2018р. (а.с.92), а також відсутності жодних повідомлень щодо причин неявки ТОВ "ОСОБА_1 Пи" у судові засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, надані в ході розгляду справи, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Одеський консервний завод дитячого харчування" (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи (Орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № ЦО 2596 (а.с.12-19), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає Орендарю за плату, на певний строк у користування нерухоме майно для здійснення господарської діяльності. Сторони погодили, що для цілей оподаткування та господарських цілей сторін цей договір є договором оперативної оренди.

Згідно до п. 1.2 договору, предметом оренди є наступне нерухоме майно: відокремлена частина двоповерхового приміщення будинку головного корпусу (схематично позначена в Додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору, літера А, № 37) площею 237,1 кв.м.; відокремлена частина двоповерхового приміщення будинку головного корпусу (схематично позначена в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору, Літера А, № 38) площею 94,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 22.

Положеннями п. 2.1 договору встановлено, що передача орендованого майна Орендареві здійснюється на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна, що підписується між Орендарем та Орендодавцем та складається в 2 примірниках, по одному для кожної із сторін. Підписання акту прийому-передачі нерухомого майна свідчить про фактичну передачу орендованого майна в оренду. Акт прийому-передачі нерухомого майна становить невідємну частину даного договору (додаток № 2 до договору).

Пунктом 3.1 договору встановлено, що розмір щомісячної орендної плати за користування орендованим майном визначений відповідно до розрахунку, що наводиться в додатку № 3 до цього договору (який є невідємною частиною договору). Щомісячно орендодавець на цю суму нараховує індексацію у відповідності до офіційно опублікованого рівня інфляції.

Орендна плата сплачується щомісячно до 5-го календарного числа поточного місяця оренди в безготівковій формі шляхом грошового переказу на банківський рахунок орендодавця, зазначений в пункті 11 Договору. Сума збільшення орендної плати з урахуванням офіційного індексу інфляції, сплачується щомісячно до 5-го календарного числа місяця, який слідує за оплачуваним місяцем, в безготівковій формі шляхом грошового переказу на банківський рахунок орендодавця, зазначений в пункті 11 договору (п.3.3 договору).

Відповідно до пункту 3.6 договору, в орендну плату не входить вартість експлуатаційних витрат (з постачання води, електроенергії та водовідведення), яка визначається орендарем на підставі показників приборів обліку спожитої електроенергії, води, згідно даних бухгалтерського обліку і звітності сторін. Вартість експлуатаційних витрат визначається, виходячи з діючих тарифів підприємств, що надають послуги з водопостачання та водовідведення, поставки електричної енергії.

Згідно до п. 3.7 договору, сторони домовилися, що для забезпечення водопостачання орендарю, орендодавець використовує підживлюючий насос, а орендар додатково сплачує вартість 1,2 кВт/ч електроенергії за кожний використаний 1 куб.м води.

Фактичні експлуатаційні витрати, які здійснив орендодавець задля обслуговування орендованого майна, відшкодовуються орендарем орендодавцю щомісячно до 5-го календарного числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, в безготівковій формі шляхом грошового переказу на банківський рахунок орендодавця, зазначений в пункті 11 договору (п.3.8 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору за порушення Орендарем строків внесення орендної плати за користування орендованим майном, Орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Згідно до п. 9.2, договір вважається укладеним і набирає чинності з 25.07.2014р., за умови його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2 цього договору, та закінчується 31.10.2015р. включно. Якщо жодна із сторін в строк до 30.09.2015р. не направить іншій стороні письмову заяву про бажання припинити або змінити відносини за цим договором, термін дії цього договору буде вважатись продовженим до 31.12.2016р. включно. В цьому випадку укладання сторонами додаткової угоди про продовження строку дії цього договору не потребується (п.9.3 договору).

Додатковою угодою № 1 до договору (а.с.23-26) вищевказаний п. 1.2 договору викладено у такій редакції: „1.2 предметом оренди є наступне нерухоме майно:

- відокремлена частина двоповерхового приміщення будинку головного корпусу (схематично позначена в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору, Літера А, № 37) площею 237,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 22;

- відокремлена частина двоповерхового приміщення будинку головного корпусу (схематично позначена в додатку № 1 до договору, який є невідємною частиною договору, Літера А, № 38) площею 94,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 22;

- відокремлена частина двоповерхового приміщення будинку головного корпусу (схематично позначена в додатку № 1 до угоди, який є невідємною частиною угоди, Літера А, № 52 а) площею 14,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, пров. Високий, 22.

Згідно вказаної додаткової угоди п. 3.8 договору доповнено наступним змістом: „Сторони також домовилися, що Орендар до 20 числа кожного поточного місяця подає заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та впродовж тижня здійснює передплату експлуатаційних витрат наступного місяця у розмірі вартості заявленого ліміту споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 8 додаткової угоди до договору передача додаткового орендованого майна Орендареві здійснюється на підставі акту прийому-передачі нерухомого майна, що підписується між Орендарем та Орендодавцем та складається з 2 примірників, по одному для кожної із сторін. Підписання акту прийому передачі нерухомого майна свідчить про фактичну передачу орендованого майна в оренду.

Крім того вказаною угодою затверджено в новій редакції додаток № 3 до договору, в якому наводиться розрахунок місячної орендної плати за користування орендованим майном, який є невідємною частиною угоди.

Згідно додатку № 3 до додаткової угоди (а.с.29) орендна плата за календарний місяць складає 11 075,20 грн.

Відповідно до додатку № 2 до угоди - акту приймання-передачі нерухомого майна за договором (а.с.28), Орендар прийняв, а Орендодавець передав нерухоме майно, а саме: відокремлену частину двоповерхового приміщення будинку головного корпусу Літера А, № 52 площею 14,4 кв.м.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов укладеного договору в період з 17.12.2015р. по 13.12.2016р. не здійснював оплату за оренду приміщення, у звязку із чим у нього виникла заборгованість з урахуванням інфляційного збільшення у розмірі 141745,02 грн., на яку ним у відповідності до п.6.3 договору було нараховано пеню у сумі 22884,14 грн. та пеню на суму інфляційного збільшення у розмірі 249,11 грн.

Крім того, позивач вказує, що в порушення умов п.3.8 договору відповідач не здійснював оплату експлуатаційних витрат, у звязку із чим у нього за грудень 2015р., січень 2016р., лютий 2016р., березень 2016р., квітень 2016р., травень 2016р., червень 2016р., липень 2016р., серпень 2016р., вересень 2016р. та листопад 2016р. виникла заборгованість у розмірі 13830,55 грн..

На вищевказані суми заборгованості з орендної плати та заборгованості зі сплати експлуатаційних витрат позивачем у відповідності до ст. 625 ЦК України було також нараховано 3 % річних та інфляційні втрати у сумах, що заявлені до стягнення.

При цьому ПАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" зазначає, що рішенням господарського суду Одеської від 13.06.2016р. в рамках справи № 916/190/16 з ТОВ „"ОСОБА_1 Пи" стягнуто на його користь пеню, 3 % річних та суму інфляційного збільшення, які були нараховані станом на 16.12.2015р., а також встановлено переплату за період з 01.05.2015р. по 16.12.2015р. у сумі 3665,49 грн.

Крім того, позивачем з урахуванням норм ч. 2 ст. 785 ЦК України було нараховано за період з 06.01.2017р. по 25.10.2017р. неустойку у сумі 213644,17р., що є подвійною платою за користування приміщеннями.

Вищезазначені обставини і призвели до звернення Публічного акціонерного товариства "Одеський консервний завод дитячого харчування" до суду з відповідним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи" про стягнення вищевказаних сум.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Перш за все суд, вирішуючи спір по суті, зазначає, що ним розглядаються саме ті позовні вимоги, які викладені у заяві про збільшення розміру позовних вимог від 28.12.2017р., яка надійшла до суду 04.01.2018р. (а.с.71-73).

При цьому заявлена ПАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" інша прохальна частина позовних вимог, що безпосередньо міститься у поданих ним до суду 07.03.2018р. поясненнях (а.с.112), не розглядається судом, оскільки такі пояснення, які, фактично, мають характер уточнення позовних вимог, були подані позивачем після переходу розгляду справи по суті, що є неможливим у відповідності до вимог п.2 ч.2 ст.46, п.1 ч. 1 ст. 177 ГПК України.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як свідчать матеріали справи, укладений між Публічним акціонерним товариством "Одеський консервний завод дитячого харчування" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи" договір, за своєю правовою природою відноситься до договорів найму, різновидом якого є оренда.

Згідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до ст. 193 ГК України, яка цілком кореспондується із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення взятих на себе зобовязань, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи" не сплачував своєчасно та у повному обсязі орендну плату, у зв'язку з чим у нього за період з січня 2016р. по грудень 2016р., за вирахуванням обставини щодо переплати за січень 2016р. у розмірі 3665,49 грн., яка була встановлена рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2016р. у справі №916/190/16 (а.с.100-102), та яка у відповідності ч.4 ст.75 ГПК України не потребує доказування в рамках справи № 916/2884/17, виникла заборгованість з урахуванням індексу інфляції у розмірі 130495,97 грн.

Враховуючи, що наявність заборгованості з орендної плати у вищевказаному розмірі підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростована, суд доходить висновку щодо задоволення вимог позивача в цій частині.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за експлуатаційні витрати у сумі 13830,55 грн., суд вказує таке.

Як вже було зазначено вище, п. 3.8 договору в редакції додаткової угоди № 1 від 17.11.2014р. сторонами встановлено, що фактичні експлуатаційні витрати, які здійснив орендодавець задля обслуговування орендованого майна, відшкодовується орендарем орендодавцю щомісячно до 5-го календарного числа місяця, наступного за оплачуваним місяцем, на підставі виставлених орендодавцем рахунків, в безготівковій формі шляхом грошового переказу на банківський рахунок орендодавця, зазначений в пункті 11 договору. Сторони також домовилися, що Орендар до 20 числа кожного поточного місяця подає заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та впродовж тижня здійснює передплату експлуатаційних витрат наступного місяця у розмірі вартості заявленого ліміту споживання електричної енергії.

Як слідує з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок №456 від 31.12.2015р. (а.с.47), рахунок №16 від 31.01.2016р. (а.с.48), рахунок №57 від 29.02.2016р. (а.с.50), рахунок №98 від 31.03.2016р. (а.с.52), рахунок №127 від 04.05.2016р. (а.с.53), рахунок №151 від 03.06.2016р. (а.с.54), рахунок №185 від 01.07.2016р. (а.с.55), рахунок №195 від 31.07.2016р. (а.с.56), рахунок №223 від 05.09.2016р. (а.с.57), рахунок №228 від 05.10.2016р. (а.с.58) та рахунок №281 від 30.11.2016р. (а.с.59) на оплату комунальних послуг на загальну суму 13830,55 грн.

При цьому, як встановлено судом, позивачем при визначенні загальної суми вказаної заборгованості не було враховано, що відповідачем згідно платіжного доручення № 164 від 07.04.2016р. (а.с.113) було оплачено рахунок №456 від 31.12.2015р. на суму 2937,04 грн. (а.с.47), рахунок №16 від 31.01.2016р. на суму 1065,61грн. (а.с.48) та рахунок №57 від 29.02.2016р. на суму 1084,19 грн. (а.с.50).

Судом не приймаються до уваги заперечення позивача щодо не встановлення факту часткової сплати такої заборгованості, оскільки вказане спростовується платіжним дорученням №164 від 07.04.2016р. (а.с.113), в якому міститься відповідне призначення платежу.

Таким чином, заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат, яка підлягає стягненню в межах даного позову, з урахуванням часткової оплати на суму 5086,84 грн. становить 8743,71 грн. (13830,55 грн.- 5086,84 грн.).

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої на заборгованість з орендної плати у сумі 22884,14грн., суд зазначає наступне:

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як встановлено судом, порядок стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ встановлений п. 6.3 договору.

Судом при перевірці розрахунок пені (а.с.76), було встановлено часткову помилковість її нарахування, що повязано з неправильним визначенням періодів при здійсненні розрахунку з огляду на положення ч.5 ст.254 ЦК України, а також у звязку із неврахуванням встановленого рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2016р. у справі №916/190/16 факту сплати відповідачем орендної плати за грудень 2015р. та переплати відповідачем орендної плати за січень 2016р. у сумі 3665,49 грн.., судом, з урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, за допомогою системи „Ліга-Закон, зроблено власний розрахунок пені, згідно з яким загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 20529,70 грн.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
7409.7106.01.2016 - 28.01.20162322.0000 %0.120 %204.88
7409.7129.01.2016 - 03.03.20163522.0000 %0.120 %311.77
7409.7104.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %436.48
7409.7122.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %269.26
7409.7127.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %204.07
7409.7124.06.2016 - 05.07.20161216.5000 %0.090 %80.17
11075.2006.02.2016 - 03.03.20162722.0000 %0.120 %359.49
11075.2004.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %652.41
11075.2022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %402.46
11075.2027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %305.02
11075.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %349.50
11075.2029.07.2016 - 05.08.2016815.5000 %0.085 %75.05
11075.2008.03.2016 - 21.04.20164522.0000 %0.120 %599.15
11075.2022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %402.46
11075.2027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %305.02
11075.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %349.50
11075.2029.07.2016 - 05.09.20163915.5000 %0.085 %365.84
11075.2006.04.2016 - 21.04.20161622.0000 %0.120 %213.03
11075.2022.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %402.46
11075.2027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %305.02
11075.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %349.50
11075.2029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %459.65
11075.2016.09.2016 - 05.10.20162015.0000 %0.082 %181.56
11075.2006.05.2016 - 26.05.20162119.0000 %0.104 %241.48
11075.2027.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %305.02
11075.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %349.50
11075.2029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %459.65
11075.2016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %381.28
11075.2028.10.2016 - 05.11.2016914.0000 %0.077 %76.26
11075.2007.06.2016 - 23.06.20161718.0000 %0.098 %185.19
11075.2024.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %349.50
11075.2029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %459.65
11075.2016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %381.28
11075.2028.10.2016 - 05.12.20163914.0000 %0.077 %330.44
11075.2006.07.2016 - 28.07.20162316.5000 %0.090 %229.67
11075.2029.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %459.65
11075.2016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %381.28
11075.2028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %355.86
11075.2009.12.2016 - 05.01.20172814.0000 %0.077 %237.24
11075.2006.08.2016 - 15.09.20164115.5000 %0.085 %384.61
11075.2016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %381.28
11075.2028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %355.86
11075.2009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %415.17
11075.2027.01.2017 - 05.02.20171014.0000 %0.077 %84.96
11075.2006.09.2016 - 15.09.20161015.5000 %0.085 %93.81
11075.2016.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %381.28
11075.2028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %355.86
11075.2009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %415.17
11075.2027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %288.87
11075.2002.03.2017 - 05.03.2017414.0000 %0.077 %33.98
11075.2006.10.2016 - 27.10.20162215.0000 %0.082 %199.72
11075.2028.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %355.86
11075.2009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %415.17
11075.2027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %288.87
11075.2002.03.2017 - 05.04.20173514.0000 %0.077 %297.36
11075.2008.11.2016 - 08.12.20163114.0000 %0.077 %262.66
11075.2009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %415.17
11075.2027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %288.87
11075.2002.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %365.33
11075.2014.04.2017 - 05.05.20172213.0000 %0.071 %173.56
11075.2006.12.2016 - 08.12.2016314.0000 %0.077 %25.42
11075.2009.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %415.17
11075.2027.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %288.87
11075.2002.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %365.33
11075.2014.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %331.35
11075.2026.05.2017 - 05.06.20171112.5000 %0.068 %83.44
20529.70

Крім того судом при перевірці розрахунку пені, нарахованої у відповідності до п. 6.3 договору на заборгованість зі збільшення орендної плати з урахуванням офіційного індексу інфляції, яке передбачена умовами п. 3.3 договору (а.с.76), встановлено ідентичні помилки, що і при визначенні суми пені, нарахованої на заборгованість з орендної плати, з урахуванням чого за допомогою системи „Ліга-Закон, зроблено власний розрахунок пені на суму інфляційного збільшення, згідно з яким загальна сума пені за договором, яка підлягає стягненню в межах даного позову, складає 203,66 грн.

Розрахунок суми пені

Розмір договірної пені - подвійна облікова ставка НБУ

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
51.8706.02.2016 - 03.03.20162722.0000 %0.120 %1.68
51.8704.03.2016 - 21.04.20164922.0000 %0.120 %3.06
51.8722.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %1.88
51.8727.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %1.43
51.8724.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %1.64
51.8729.07.2016 - 05.08.2016815.5000 %0.085 %0.35
99.6808.03.2016 - 21.04.20164522.0000 %0.120 %5.39
99.6822.04.2016 - 26.05.20163519.0000 %0.104 %3.62
99.6827.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %2.75
99.6824.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %3.15
99.6829.07.2016 - 05.09.20163915.5000 %0.085 %3.29
110.7506.05.2016 - 26.05.20162119.0000 %0.104 %2.41
110.7527.05.2016 - 23.06.20162818.0000 %0.098 %3.05
110.7524.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %3.49
110.7529.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %4.60
110.7516.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %3.81
110.7528.10.2016 - 05.11.2016914.0000 %0.077 %0.76
387.6307.06.2016 - 23.06.20161718.0000 %0.098 %6.48
387.6324.06.2016 - 28.07.20163516.5000 %0.090 %12.23
387.6329.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %16.09
387.6316.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %13.34
387.6328.10.2016 - 05.12.20163914.0000 %0.077 %11.57
11.0806.07.2016 - 28.07.20162316.5000 %0.090 %0.23
11.0829.07.2016 - 15.09.20164915.5000 %0.085 %0.46
11.0816.09.2016 - 27.10.20164215.0000 %0.082 %0.38
11.0828.10.2016 - 08.12.20164214.0000 %0.077 %0.36
11.0809.12.2016 - 05.01.20172814.0000 %0.077 %0.24
199.3508.11.2016 - 08.12.20163114.0000 %0.077 %4.73
199.3509.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %7.47
199.3527.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %5.20
199.3502.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %6.58
199.3514.04.2017 - 05.05.20172213.0000 %0.071 %3.12
310.1106.12.2016 - 08.12.2016314.0000 %0.077 %0.71
310.1109.12.2016 - 26.01.20174914.0000 %0.077 %11.62
310.1127.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %8.09
310.1102.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %10.23
310.1114.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %9.28
310.1126.05.2017 - 05.06.20171112.5000 %0.068 %2.34
199.3506.01.2017 - 26.01.20172114.0000 %0.077 %3.21
199.3527.01.2017 - 01.03.20173414.0000 %0.077 %5.20
199.3502.03.2017 - 13.04.20174314.0000 %0.077 %6.58
199.3514.04.2017 - 25.05.20174213.0000 %0.071 %5.96
199.3526.05.2017 - 05.07.20174112.5000 %0.068 %5.60
203.66

Щодо вимог позивача про стягнення інфляційних втрат у сумі 33332,19 грн. та 3 % річних у розмірі 7213,51 грн. суд вказує наступне.

Згідно частини статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд при перевірці розрахунку інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість з орендної плати та на заборгованість з експлуатаційних витрат (а.с.74,75), встановив часткову неправильність їх нарахування, що повязано із допущенням позивачем вищевказаних помилок, зокрема, щодо періодів нарахування, розміру заборгованості, у звязку із чим за допомогою системи „Ліга-Закон, здійснив власний розрахунок інфляційних втрат, згідно якого загальна сума інфляційних втрат, що підлягає стягненню, становить 30574,63 грн. (28851,93 грн. інфляційні на заборгованість зі сплати орендної плати; 1722,70 грн. інфляційні на заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат).

Розрахунок суми боргу зі сплати орендної плати, з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
06.01.2016 - 25.12.20177461.581.2772068.349529.92
06.02.2016 - 25.12.201711174.881.2662970.3514145.23
08.03.2016 - 25.12.201711030.901.2712988.1614019.06
06.04.2016 - 25.12.201711185.951.2582889.4114075.36
06.05.2016 - 25.12.201711462.831.2162473.1713936.00
07.06.2016 - 25.12.201711086.281.2152378.4613464.74
06.07.2016 - 25.12.201711053.051.2172398.2313451.28
06.08.2016 - 25.12.201711064.121.2182414.1113478.23
06.09.2016 - 25.12.201711041.971.2222449.7513491.72
06.10.2016 - 25.12.201711274.551.2002257.7713532.32
08.11.2016 - 25.12.201711385.311.1681907.7513293.06
06.12.2016 - 25.12.201711274.551.1471656.4312930.98
28851,93

Розрахунок суми боргу на заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат, з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
06.01.2016 - 07.04.20162937.041.01544.102981.14
06.02.2016 - 07.04.20161065.611.0066.351071.96
09.03.2016 - 07.04.20161084.191.01010.841095.03
06.04.2016 - 01.11.2017875.471.235205.501080.97
06.05.2016 - 01.11.20172662.571.193513.833176.40
07.06.2016 - 01.11.2017448.381.19285.99534.37
06.07.2016 - 01.11.2017607.201.194117.90725.10
06.08.2016 - 01.11.201713.111.1952.5615.67
06.09.2016 - 01.11.201712.941.1992.5715.51
06.10.2016 - 01.11.20174122.761.178732.904855.66
06.12.2016 - 01.11.20171.281.1250.161.44
1722.70

Водночас судом при перевірці розрахунку 3 % річних, нарахованих на заборгованість з орендної плати та на заборгованість з експлуатаційних витрат (а.с.74,75), також встановлено часткову неправильність їх нарахування, що повязано із допущенням позивачем вищевказаних помилок, зокрема щодо періодів нарахування, розміру заборгованості, у звязку із чим за допомогою системи „Ліга-Закон, судом зроблено власний розрахунок 3% річних, згідно якого їх загальна сума, що підлягає стягненню становить 6230,77 грн. (5863,11 грн. 3 % річних на заборгованість зі сплати орендної плати; 367,66 грн. 3 % річних на заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат).

Розрахунок процентів, нарахованих на заборгованість зі сплати орендної плати

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
7461.5806.01.2016 - 25.12.20177203 %440.96
11174.8806.02.2016 - 25.12.20176893 %632.01
11030.9008.03.2016 - 25.12.20176583 %595.83
11185.9506.04.2016 - 25.12.20176293 %577.62
11462.8306.05.2016 - 25.12.20175993 %563.73
11086.2807.06.2016 - 25.12.20175673 %516.13
11053.0506.07.2016 - 25.12.20175383 %488.31
11064.1206.08.2016 - 25.12.20175073 %460.69
11041.9706.09.2016 - 25.12.20174763 %431.71
11274.5506.10.2016 - 25.12.20174463 %413.08
11385.3108.11.2016 - 25.12.20174133 %386.34
11274.5506.12.2016 - 25.12.20173853 %356.70
5863,11

Розрахунок процентів, нарахованих на заборгованість зі сплати експлуатаційних витрат

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2937.0406.01.2016 - 07.04.2016933 %22.39
1065.6106.02.2016 - 07.04.2016623 %5.42
1084.1909.03.2016 - 07.04.2016303 %2.67
875.4706.04.2016 - 01.11.20175753 %41.32
2662.5706.05.2016 - 01.11.20175453 %119.13
448.3807.06.2016 - 01.11.20175133 %18.88
607.2006.07.2016 - 01.11.20174843 %24.13
13.1106.08.2016 - 01.11.20174533 %0.49
12.9406.09.2016 - 01.11.20174223 %0.45
4122.7606.10.2016 - 01.11.20173923 %132.75
1.2806.12.2016 - 01.11.20173313 %0.03
367.66

Щодо вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 213644,17 грн., суд зазначає таке.

Згідно із статтею 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 статті 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Таким чином неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і для притягнення наймача, який порушив зобов'язання, до такої відповідальності необхідна наявність його вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 Цивільного кодексу України.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що Орендар зобовязується після закінчення терміну дії договору, якщо сторони не досягли згоди щодо продовження строку дії договору повернути орендоване майно Орендодавцю впродовж 5 календарних днів, наступних за датою, визначеною у п. 9.3 договору.

За змістом п. 9.2, договір вважається укладеним і набирає чинності з 25.07.2014р., за умови його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2 цього договору, та закінчується 31.10.2015р. включно.

Якщо жодна із сторін в строк до 30.09.2015р. не направить іншій стороні письмову заяву про бажання припинити або змінити відносини за цим договором, термін дії цього буде вважатись продовженим до 31.12.2016р. включно. В цьому випадку укладання сторонами додаткової угоди про продовження строку дії цього договору не потребується (п.9.3 договору).

Як встановлено судом, жодних заяв про бажання припинити або змінити відносини за цим договором сторони один одному не направляли, у зв'язку з чим суд доходить до висновку, що договір припинив свою дію 31.12.2016 року, з огляду на закінчення строку, на який його було укладено.

Однак, відповідач після закінчення строку дії договору не повернув позивачу, як Орендодавцю, майно з орендного користування.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.10.2017р. позивач прийняв приміщення у фактичне володіння лише 26.10.2017р., що підтверджується відповідним актом (а.с.46).

Так, з вказаного документу слідує, що у звязку із припиненням дії договору оренди нерухомого майна від 22.07.2014р., укладеного з ТОВ „ОСОБА_1 енд Пи , останньому позивачем було направлено письмове повідомлення № 079 від 09.10.2017р., згідно якого представнику відповідача було запропоновано прибути 26.10.2017р. о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, провулок Високий, 22 для передачі приміщень площею 346,1 кв. м. за адресою: м. Одеса, провулок Високий, 22, ПАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" по акту приймання-передачі. В повідомленні зазначено, що представнику відповідача при собі необхідно було мати ключі від приміщень для переді позивачу.

У вказаному акті зазначено, що у звязку із незявленням представника ТОВ „ОСОБА_1 енд Пи 26.10.2017р. о 10 год. 00 хв. за вказаною адресою для передачі приміщень по акту приймання передачі, ПАТ "Одеський консервний завод дитячого харчування" прийняло у фактичне володіння, що належать йому приміщення загальною площею 346,1 кв.м. за адресою: м. Одеса, провулок Високий. Стан приміщень задовільний.

Таким чином, суд доходить до висновку, що неповернення об'єкту оренди за договором в період з 06.01.2017р. (впродовж 5 календарних днів наступних за датою, визначеною у п. 9.3 договору (31.12.2016р.), які закінчилися 05.01.2017р.,) по 26.10.2016 року, відбулося виключно з вини самого Орендаря (відповідача), який не повернув і не намагався повернути об'єкт оренди орендодавцю у визначений договором строк, а продовжив користування орендованим майном.

Вказані висновки безпосередньо викладені у постанові Верховного суду України від 13.02.2018р. у справі № 910/12949/16, які суд у відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує при розгляді справи № 916/2884/17.

Таким чином, суд, оцінивши усі обставини справи, доходить висновку про правильність визначення позивачем періоду нарахування неустойки та її суми, що зазначена безпосередньо у відповідному розрахунку (а.с.77), у звязку із чим вимоги про її стягнення з відповідача у заявленому позивачем розмірі 213644,17 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позову, витрати по сплаті судового збору згідно до п. 3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129,232,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Пи" (65007, м. Одеса, провулок Високий, буд. 15, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Одеський консервний завод дитячого харчування" (65007, м. Одеса, провулок Високий, буд. 22, ) основну заборгованість з орендної плати у сумі 130495/сто тридцять тисяч чотириста девяносто пять/ грн. 97 коп.; основну заборгованість за комунальні послуги у розмірі 8743/вісім тисяч сімсот сорок три/ грн. 71 коп.; пеню, нараховану на заборгованість з орендної плати у розмірі 20529/двадцять тисяч пятсот двадцять девять/ грн. 70 коп.; пеню на суму інфляційного збільшення у сумі 203/двісті три/ грн. 66 коп.; 3 % річних у розмірі 6230/шість тисяч двісті тридцять/ грн. 77 коп.; інфляційні втрати у розмірі 30574/тридцять тисяч пятсот сімдесят чотири/ грн. 63 коп.; неустойку у розмірі 213644/двісті тринадцять тисяч шістсот сорок чотири/ грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору за подання позову у сумі 6156/шість тисяч сто пятдесят шість/ грн. 33 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 19 березня 2018 р.

Суддя Ю.М. Щавинська