ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. Черкаси справа № 925/1555/17

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк"

до Фізичної особи - підприємця Цимбал Сергія Васильовича

про стягнення 542 838 грн. 73 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з Фізичної особи - підприємця Цимбал Сергія Васильовича заборгованість у розмірі 542838 грн. 73 коп. за Договорами про надання траншу №601.44407/FW601.672 від 30.05.2014 року та №601.44484/FW601.672 від 04.08.2014 року які є невід'ємною частиною Рамкової угоди №FW601.672 від 22.10.2013 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву від 19.02.2018, в якій просить проводити судове засідання за відсутності представника ПАТ «ПроКредит Банк», позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Ухвали суду направлялись відповідачу на адресу, зазначену позивачем в позовній заяві у витязі з ЄДР, та повернуті на адресу суду з відміткою: "За закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3 в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Згідно положень ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07 грудня 2017 року було зобов'язано відповідача надати до суду письмовий відзив на позовну заяву, а також докази, що обґрунтовують заперечення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду письмовий відзив на позов, а також необхідні докази, що обґрунтовують заперечення на позов, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України.

У судовому засіданні 01 березня 2018 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 240 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав:

22.10.2013 між ПАТ «ПроКредит Банк» (Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Цимбал Сергієм Васильовичем (Позичальник) укладено Рамкову угоду №FW601.672 (далі - «Угода»), відповідно до якої Кредитор на підставі Угоди зобов'язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами (пункт 2.1 Угоди).

Згідно пункту 7.8. Угоди Сторони погодилися, що належним та достатнім доказом наявності, безспірності та розміру заборгованості Позичальника, наявності порушень Договорів є письмова довідка Кредитора.

У відповідності до пункту 9.2.2. Угоди щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати належне їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належності. У випадках настання обставин, що перешкоджають погашення та його належності.

30.05.2014 між ПАТ «ПроКредит Банк» (Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Цимбал Сергієм Васильовичем (Позичальник) укладено Договір про надання траншу №601.44407/FB601.672 (далі - «Договір») відповідно до якого Кредитор на підставі та умовах Рамкової Угоди № FW601.672 від 22.10.2013, а також цього Договору зобов'язується надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов'язань та виконання усіх інших зобов'язань, передбачених Рамковою угодою та цим Договором.

Відповідно до пункту 2 Договору відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту - 1 000 000 грн., процентна ставка - 21,00 % річних, строк погашення - 36 місяців.

У пункті 7 Договору зазначено, що даний Договір є невід'ємною частиною Рамкової угоди, умови якого, вважаються умовами цього Договору і регламентують усі відносини між Сторонами, що виникли на підставі Договору.

За вказаним Договором у відповідача утворився та існує борг перед позивачем в сумі 239 765 грн. 20 коп.

04.08.2014 між ПАТ «ПроКредит Банк» (Кредитор) та Фізичною особою - підприємцем Цимбал Сергієм Васильовичем (Позичальник) укладено Договір про надання траншу №601.44484/FB601.672 (далі - «Договір 2») відповідно до якого Кредитор на підставі та умовах Рамкової Угоди № FW601.672 від 22.10.2013, а також цього Договору 2 зобов'язується надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для його отримання, належно здійснювати погашення грошових зобов'язань та виконання усіх інших зобов'язань, передбачених Рамковою угодою та цим Договором.

Відповідно до пункту 2 Договору 2 відповідачу було надано кредит на наступних умовах: сума кредиту - 850 000 грн., процентна ставка - 18,50 % річних, строк погашення - 36 місяців.

У пункті 7 Договору 2 зазначено, що даний Договір є невід'ємною частиною Рамкової угоди, умови якого, вважаються умовами цього Договору і регламентують усі відносини між Сторонами, що виникли на підставі Договору.

За вказаним Договором 2 у відповідача утворився та існує борг перед позивачем в сумі 303 073 грн. 53 коп.

Відповідно до умов обох Договорів відповідач зобов'язався здійснювати своєчасне погашення кредиту та сплачувати усі інші, передбачені договорами платежі у порядку визначеному Договорами.

Відповідач порушив умови Договорів та вимоги законодавства, не забезпечив вчасне погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 542 838 грн. 73 коп.

Відповідач не виконував зобов'язання по обох Договорах, у зв'язку з чим 22.08.2017 банком направлені боржнику вимоги № 1-2/17/2222 та №1-2/17/2224 про повне дострокове погашення кредиту перед банком та Повідомлення від 22.08.2017 №1-2/17/2225 про виникнення заборгованості. Вимоги банку була залишені без відповіді та задоволення.

Станом на 04.12.2017 позивач визначив заборгованість відповідача за Договором про надання траншу №601.44407/FB601.672 від 30.05.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013 у розмірі 239 765 грн. 20 коп., в тому числі:

- 187 369,97 грн. капітал;

- 1832,79 грн. проценти;

- 10 097,13 грн. проценти за неправомірне користування кредитом;

- 40 465,31 грн. пеня.

За Договором про надання траншу №601.44484/FB601.672 від 04.08.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013 у розмірі 303 073 грн. 53 коп., в тому числі:

- 233 406,10 грн. капітал;

- 10 349,38 грн. проценти;

- 20 355,46 грн. проценти за неправомірне користування кредитом;

- 38 962,59 грн. пеня.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до частин 1,3 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Стаття 530 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Частина 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту прав і інтересів особи як присудження до виконання обов'язку в натурі.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд прийшов до таких висновків.

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Рамкової угоди №FW601.672 від 22.10.2013 та Договорів про надання траншу. Свої зобов'язання за цими договорами позивач виконав належним чином.

Невиконання відповідачем належним чином своїх зобов'язань щодо повернення позивачу коштів є порушенням прав позивача на своєчасне і повне повернення сум кредиту. Відтак, позивач в порядку захисту своїх порушених прав відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України та ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України вправі вимагати від відповідача примусового виконання ним своїх зобов'язань в натурі шляхом стягнення з нього боргів у вигляді суми неповернутих кредитів.

Заявлена позивачем у позові до стягнення з відповідача сума простроченої заборгованості за кредитом 542 838 грн. 73 коп. відповідає їх фактичним сумам.

Стосовно застосування відповідальності за порушення виконання грошових зобов'язань, суд виходить з наступного:

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач прострочив виконання грошових зобов'язань з повернення кредитних коштів та процентів за користування ними.

Відповідно до пункту 4.4. Рамкової угоди у випадку прострочення погашення кредиту позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються за методом «факт/360» від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення.

Пунктом 4.1. Рамкової угоди передбачено, що за користування кредитом Позичальник сплачує позивачу проценти, розмір яких було зазначено вище.

Згідно частини 1 статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розрахунок процентів за неправомірне користування кредитом позивачем зроблено вірно.

Згідно пункту 10.2. Рамкової угоди передбачено, що у випадку прострочення встановлених Договорами строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує Кредитору штрафну пеню у розмірі 0,5 відсотків від суми непогашеної заборгованості, але не менше 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розрахунок пені судом перевірено, він зроблений вірно.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись нормами законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача за Договором про надання траншу №601.44407/FB601.672 від 30.05.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013: 187 369,97 грн. капіталу, 1832,79 грн. процентів, 10 097,13 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 40 465,31 грн. пені та за Договором про надання траншу №601.44484/FB601.672 від 04.08.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013 у розмірі 233 406,10 грн. капіталу, 10 349,38 грн. процентів, 20 355,46 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 38 962,59 грн. пені.

Відповідно до вимог ст. ст. 73, 74, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд у визначеному порядку встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не спростував та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань по оплаті за Договорами.

Суд виходить з поданих позивачем доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності і приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 542 838 грн. 73 коп. підлягає задоволенню.

Судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача відповідно ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 236-238 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи - підприємця Цимбал Сергія Васильовича (ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк " (03115, м. Київ, проспект Перемоги, 107 «А», ідентифікаційний код 21677333) - за Договором про надання траншу №601.44407/FB601.672 від 30.05.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013: 187369,97 грн. капіталу, 1832,79 грн. процентів, 10097,13 грн. процентів за неправомірне користування кредитом, 40465,31 грн. пені та за Договором про надання траншу №601.44484/FB601.672 від 04.08.2014, який є невід'ємною частиною Рамкової угоди № FW601.672 від 22.10.2013: 233406,10 грн. капіталу, 10349,38 грн. процентів, 20355,46 грн. процентів за неправомірне користування кредитом та 38962,59 грн. пені та 8142 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне рішення складено 05 березня 2018 року.

Суддя В.В Потапенко