ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

12.03.2018

Справа № 910/19364/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНК»

про стягнення заборгованості за лізинговими платежами та повернення предмета лізингу.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛНК» про стягнення заборгованості за лізинговими платежами та повернення предмета лізингу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов’язань за Договором фінансового лізингу № UA244L-16-01 в частині здійснення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.11.2017 порушено провадження у справі №910/19364/17.

13.11.2017 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

15.11.2017 представником позивача подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 04.12.2017 представники сторін з’явились, представник відповідача подано клопотання про зупинення провадження у справі та відзив на позовну заяву.

За результатом судового засідання 04.12.2017 судом було оголошено перерву до 11.12.2017.

11.12.2017 представником позивача подано письмові пояснення.

11.12.2017 представником відповідача подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

За результатом судового засідання 11.12.2017 судом було оголошено перерву до 15.01.2018.

14.12.2017 представником відповідача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

11.01.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано письмові пояснення.

12.01.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

15.01.2018 судове засідання не відбулось у зв’язку з перебуванням судді Грєхової О.А. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 призначено підготовче засідання на 19.02.2018.

16.02.2018 представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

19.02.2018 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 19.02.2018 представник позивача з’явився, представник відповідача не з’явився.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадку, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи вищенаведене, судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 12.03.2018 та встановлено позивачу строк для подання пояснень на поданий відповідачем відзив на позовну заяву та встановлено відповідачу строк для подання заперечень на пояснення на відзив.

28.02.2018 представником позивача подано відповідь на відзив.

12.03.2018 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам використовувати предмет лізингу за договором фінансового лізингу та зобов’язати відповідача провести роботи з консервації предмета лізингу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що відповідач без наявності правових підстав та у порушення положень Закону України «Про фінансовий лізинг» та договору безпідставно використовує предмет лізингу у своїй господарській діяльності, здійснює ремонтні роботи без залучення авторизованого дилера предмета лізингу чим фактично погіршує стан, що може призвести до повної непридатності такого предмета лізингу та повного його знищення.

Виходячи з викладеного, позивач зазначає про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам використовувати предмет лізингу за договором фінансового лізингу та зобов’язати відповідача провести роботи з консервації предмета лізингу.

Однак, саме лише посилання заявника на відповідні обставини, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов’язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

За таких обставин, оскільки, заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відхиляючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд також зауважує, що клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились певні обставини.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Грєхова О.А.