КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Справа№ 910/7679/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" Акуленко Д.Ю. довіреність № б/н від 05.07.17

керівник Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" Ховхун Ю.Е., НОМЕР_1 виданий Печерським РУ ГУ МВС України у м. Києві від 17.11.95

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017

у справі № 910/7679/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Приватного підприємства "Світова музика" (позивач-1) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер мьюзік Україна" (позивач-2) - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

до Приватного підприємства "АРАБІКА"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 128 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного підприємства "АРАБІКА" про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 128 000,00 грн., а також 1 920,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) мотивовано неправомірним(без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем у приміщенні публічного закладу - "Портер Паб" за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, б.10, в якому господарську діяльність здійснює ПП "Арабіка" музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_4" (виконавець - 3OH!3), а також за адресою: м. Київ, вул. Спаська, б.13 в якому господарську діяльність здійснює ПП "Арабіка" музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6); "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець -ІНФОРМАЦІЯ_5); "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець -ОСОБА_5).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 (дата складання рішення 29.09.2017) у справі № 910/7679/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Дане рішення мотивоване тим, що суду не додано документально підтвердження того, що підприємством належним чином не виконується договір №02/02/14 та не виплачується винагорода за використання спірного музичного твору; що Ліга, отримавши винагороду від відповідача, не розподіляє та не сплачує вказану винагороду; не надано доказів, які б підтверджували порушення авторських прав відповідачем та наявність підстав для стягнення з Приватного підприємства "АРАБІКА" компенсації за порушення виключних майнових авторських прав.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами", звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, порушенні і неправильному застосуванні норм матеріального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт стверджує, що ПО ОКУАСП (в інтересах ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") правомірно звертається до суду на підставі ст.ст. 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" і має право на стягнення компенсації, оскільки ліцензійний договір укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" і ТОВ "Ворнер/Чаппел", в силу ст. 204 ЦК України, є належним доказом наявності прав у позивача на спірний музичний твір.

Разом з тим, скаржник відзначає, що суд першої інстанції не встановив факт належного спростування відповідачем презумпції винного заподіяння шкоди позивачу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 апеляційна скарга Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" у справі № 910/7679/17 передана на розгляд суду у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/7679/17 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України (ненадання документів про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі) та надано заявнику строк на усунення недоліків.

31.01.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшло клопотання про долучення підтвердження доплати судового збору, відповідно до якого останнє просить суд долучити до матеріалів справи оригінал платіжного доручення № 567 від 30.01.2018 на суму 352,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі апелянт просив, крім іншого, визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити цей строк.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2018 клопотання Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою задоволено, відновлено Приватній організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" пропущений строк для подачі апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/7679/17, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/7679/17, розгляд апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" призначено на 06.03.2018 року.

16.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє зазначає, що місцевий господарський суд прийшов до законного та обґрунтованого висновку про відмову ПО ОКУАСП у задоволенні позову, оскільки в матеріалах справи містяться належні та допустимі докази правомірного використання спірних музичних творів у зазначеному місці загального користування, а тому відсутні підстави для задоволення поданої апеляційної скарги.

05.03.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПО ОКУАСП надійшло клопотання щодо надання оцінки обставинам про які зазначає третя особа у своїх поясненнях.

05.03.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПО ОКУАСП надійшло клопотання щодо надання оцінки обставинам, із наявністю /відсутністю дозволу у відповідача на використання спірних творів.

05.03.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПО ОКУАСП надійшло клопотання щодо надання оцінки істотним обставинам справи.

В судовому засіданні 06.03.2018 представник ПО ОКУАСП вимоги викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Керівник третьої особи заперечував проти вимог викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

Представник позивача 1, відповідача в судове засідання 06.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 09.2-04/10714/18 від 13.02.2018 та поштового відправлення № 09.2-04/9955/18 від 09.02.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведеного, враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, беручи до уваги, що неявка позивача 1, відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" за відсутності представника позивача 1, відповідача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні 06.03.2018, згідно ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління, що підтверджується Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Надання повноважень на колективне управління правами передбачає: укладення Організацією договорів на право використання об'єктів авторського права третіми особами, збір винагороди, її розподіл та виплату (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору видавник уповноважує організацію отримувати від третіх осіб, зокрема від організацій колективного управління, винагороду, зібрану ними за використання об'єктів авторського права на території України способами, визначеними у пункті 5.1.1 Договору, у тому числі впродовж періодів, передуючих укладенню цього Договору.

Організація здійснює колективне управління відповідно до Договору на території України.

Згідно п. 9.1. Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього Договору, будь-які юридичні дії, направлені на забезпечення та захист майнових прав Видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим Договором, в порядку визначеному у цьому розділі.

Так, п. 9.2 визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, з ціллю захисту прав Видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: п. 9.2.1 пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації; п. 9.2.2. вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав Видавника, за умов отримання попередньої згоди Видавника.

Відповідно до п. 12.1 цей Договір вступає в силу з моменту підписання Сторонами і діє безстроково.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Видавник зобов'язується декларувати свої майнові права на об'єкти авторського права згідно з правилами, встановленими Організацією відповідно до положень Статуту.

Відповідно до пункту 3.1 Договору №АВ-24012014/01 Товариством надано декларацію щодо переданого в управління музичних творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5" .

Разом з тим, в підтвердження наявності у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5" ПО "ОКУАСП" надав до суду ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат).

Згідно п. 2.1 Договору ліцензіар надає ліцензіату право на використання на протязі строку на території і способами, зазначеними в Договорі, всіх творів, які входять до Каталогу ліцензіара, за виключенням Продакшн Музика.

Роздруківки з каталогу. Для підтвердження права використання творів ліцензіар за вимогою ліцензіата надає завірені роздруківки із каталогу, які містять характеристики творів по формі наведеній в Додатку № 1 до даного Договору (п. 2.2).

Відповідно до п. 3.1 всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіату згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіару оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками, про що ліцензіат періодично повідомляється.

Пунктом 3 передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання з урахуванням положень п. 11.2. та закінчується 31.12.2014. Строк Договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, до тих пір поки не буде розірваний однією із сторін.

Як вбачається з додатку № 1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6); "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець -ІНФОРМАЦІЯ_5); "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець -ОСОБА_5).

Отже, на підставі договору №АВ-24012014/01 Організація набула повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на музичні твори ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5".

Також між ПО "ОКУАСП", як організацією, та Приватним підприємством "Світова музика" (позивач), як видавником, 01.01.2016 р. укладено Договір №АУ 010116 про управління майновими авторськими правами.

На підставі цього Договору ПО "ОКУАСП" від ПП "Світова музика" передано повноваження здійснювати колективне управління майновими правами, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання, а також збирати винагороду (роялті) за використання, зокрема, музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_4", виконавець 3OH!3.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на твори, а саме: дозволяти або забороняти від імені Видавника використання творів, а також збирати винагороду (роялті) за їх використання.

Згідно з розділом 7 договору, у випадку виявлення порушень прав, організація має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав.

При цьому, в підтвердження факту використання відповідачем музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", та "ІНФОРМАЦІЯ_4" позивач надав суду акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 26/07/16 від 29.07.2016 та № 27/07/16 від 29.07.2016 складений представником організації ОСОБА_4, копії відео-звукозапису до актів і розрахункових документів.

Факт публічного виконання спірних музичних творів також засвідчується відеозаписами на дисках, якими підтверджується час і місце використання саме у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Луначарського, 10) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_4" у виконані 3OH!3 та у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Спаська, 13) музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5"

Відповідач заперечує проти позову, оскільки між ОП "УЛМП" та відповідачем 05 грудня 2014 року укладено Договір м. Київ/02/12/14, згідно п.1.1 якого відповідач отримав право на використання фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних товарів та їх виконань та зобов'язався сплачувати ОП "УЛМП" як організації колективного управління винагороду за таке використання.

Таким чином, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єктів авторського права.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

Документами, що підтверджують право організації на звернення до суду із заявою про захист авторського права та/або суміжних прав, є: видане Міністерством освіти і науки України свідоцтво про облік організацій колективного управління, свідоцтво про визначення організації уповноваженою організацією колективного управління згідно із статтями 42, 43 названого Закону; статут організації, що управляє майновими правами на колективній основі; в інших випадках, ніж передбачені згаданими статтями Закону - договір з особою, якій належать відповідні права, на управління майновими правами на колективній основі, та/або договір з іноземною організацією, що управляє аналогічними правами, і документи, що підтверджують наявність у неї відповідних повноважень.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

З наведеного слідує, що у разі неодноразової передачі майнових прав на твір має бути встановлений весь ланцюг суб'єктів авторського права і обсяг прав які передавались від однієї особи (суб'єкта) до іншої, від автора до позивача у справі.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести належність йому майнових авторських прав на твір.

У пункті 28 Постанови № 12 зазначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище по тексту, ПО "ОКУАСП" доводячи належність йому авторського права на спірні музичні твори, посилається на договір №АВ-24012014/01 від 24.01.2014 про управління майновими авторськими правами (укладений між ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") та ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 (укладений між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна").

З даних договорів прослідковується передача майнових авторських прав на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6); "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець -ІНФОРМАЦІЯ_5); "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець -ОСОБА_5) від ТОВ "Ворнер/Чаппелл" до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" до ПО "ОКУАСП". Отже, вбачається неодноразова передача майнових прав на спірні музичні твори. Таким чином, враховуючи рекомендації Вищого господарського суду України надані в п. 30.1 постанови пленуму № 12 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", для з'ясування питання, який саме обсяг майнових прав було передано ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (згідно п. 3.1 Ліцензійного договору всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіару згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіату оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками) судовою колегією має бути досліджено весь ланцюг передачі майнових прав від правовласників спірного музичного твору до ПО "ОКУАСП".

При цьому, договори про перехід виключних майнових авторських прав на музичні твори "ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець - ОСОБА_6); "ІНФОРМАЦІЯ_2" (виконавець -ІНФОРМАЦІЯ_5); "ІНФОРМАЦІЯ_3" (виконавець -ОСОБА_5) від правовласників музичного твору до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" в матеріалах справи відсутні.

Посилання ж позивача на презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) укладеного між ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер /Чаппел" №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 слід вважати безпідставними.

Так, слід відмітити, що цей правочин є дійсно правомірним в повному обсязі але тільки для сторін цього правочину, оскільки відноситься до норм приватного права і відповідно розповсюджується на обмежене коло осіб, яких це стосується. Разом з цим, позивач не є автором творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5" і його право не є безспірним, а правочин укладений між ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер /Чаппел" (№ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014) не є в повній мірі належним доказом і може стати таким тільки в сукупністю з іншими належними доказами. До того ж, вищезазначений договір за своєю правовою природою (видом) відноситься до змішаних, бо передбачає не тільки консенсуальну частину - узгодження істотних умов, а і реальну - передачу наявних у однієї сторони невиключних майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності другій стороні. Разом з тим, факт наявності реальних прав не є презюмованим, він має доводитись в порядку і засобами передбаченими законом.

До того ж, не приймаються, як необґрунтовані твердження скаржника про те, що правомірність правочину №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладеного між ТОВ "Ворнер мьюзік Україна" та ТОВ "Ворнер /Чаппел" вже встановлювалась в судовому порядку, а отже, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, так як для рішення господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішення господарського суду, є суб'єктний склад спору. При цьому, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в яких беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін, чого не просліджується у даному випадку.

За таких обставин, враховуючи, що Організацією не доведений весь ланцюг передачі майнових прав на зазначений об'єкт авторського права від автора до позивача, позивач, в порушення ст. 74 ГПК України, не довів належність йому авторського права на спірний музичний твір, а відповідно і права на захист.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

29.07.2016 представником Організації ОСОБА_4 проведено фіксацію факту використання музичних творів в пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Луначарського, 10) та складено акт № 26/07/16, яким зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_4", виконавець 3OH!3.

29.07.2016 представником Організації ОСОБА_4 проведено фіксацію факту використання музичних творів в пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Спаська, 13) та складено акт № 27/07/16, яким зафіксовано факт публічного виконання, зокрема, музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5".

Організація зазначає, що Актами було зафіксовано, що публічне виконання музичного твору для фонового озвучення приміщень пабів "Портер паб" здійснюється за допомогою наявного в пабах обладнання.

Згідно зі статтею 1 Закону публічне виконання - це подання за згодою суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав творів, виконань, фонограм, передач організацій мовлення шляхом декламації, гри, співу, танцю та іншим способом як безпосередньо (у живому виконанні), так і за допомогою будь-яких пристроїв і процесів (за винятком передачі в ефір чи по кабелях) у місцях, де присутні чи можуть бути присутніми особи, які не належать до кола сім'ї або близьких знайомих цієї сім'ї, незалежно від того, чи присутні вони в одному місці і в один і той самий час або в різних місцях і в різний час.

При цьому, в підтвердження факту використання відповідачем музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", та "ІНФОРМАЦІЯ_4" позивач надав суду акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 26/07/16 від 29.07.2016 та № 27/07/16 від 29.07.2016 складений представником організації ОСОБА_4, копії відео-звукозапису до актів і розрахункових документів.

Факт публічного виконання спірних музичних творів також засвідчується відеозаписами на дисках, якими підтверджується час і місце використання саме у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Луначарського, 10) музичного твору "ІНФОРМАЦІЯ_4" у виконані 3OH!3 та у пабі "Портер паб" (м. Київ, вул. Спаська, 13) музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_1", виконавець "ОСОБА_6", "ІНФОРМАЦІЯ_2", виконавець "ІНФОРМАЦІЯ_5", та "ІНФОРМАЦІЯ_3", виконавець "ОСОБА_5"

Відповідач заперечує проти позову, оскільки між ОП "УЛМП" та відповідачем 05 грудня 2014 року укладено Договір м. Київ/02/12/14, згідно п.1.1 якого відповідач отримав право на використання фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних товарів та їх виконань та зобов'язався сплачувати ОП "УЛМП" як організації колективного управління винагороду за таке використання.

Відповідачем документально підтверджено отримання дозволу на публічне виконання спірного музичного твору, а саме копією Договору № 02/11/14, за умовами якого: відповідачу передано право на використання способом публічного виконання у закладах, що належать Підприємству, фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих в них музичних творів та їх виконань; відповідач зобов'язався сплатити Лізі як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороду (роялті) за таке використання; Договір № 02/11/14 вступив в силу з моменту його підписання сторонами і укладений на невизначений строк.

Відповідно до п. 1.1. Договору від 05.12.2014, його предметом є умови використання ПП "Арабіка" способом публічного виконання у зазначених в Додатках до цього Договору закладах, що належать ПП "Арабіка", фонограм (відеограм), їх примірників, зафіксованих у них музичних творів та їх виконань (далі разом - Фонограми) та сплати ОКУ "УЛМП", як організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, винагороди (роялті) за таке використання Фонограм. ПП "Арабіка" зобов'язується сплачувати ОКУ "УЛМП" узгоджену в Додатках до цього Договору винагороду за публічне виконання Фонограм.

За умовами п. п. 2.1. - 2.2.1. вказаного Договору, ОКУ "УЛМП" зобов'язується самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду, отриману від ПП "Арабіка". Зобов'язується самостійно вести всі переговори з третіми особами з приводу публічного виконання Фонограм в закладах (вказаних у Додатках до цього Договору), що належать ПП "Арабіка". Дією цього пункту також регулюються випадки виникнення претензій третіх осіб щодо такого публічного виконання, за умови належного виконання ПП "Арабіка" умов цього Договору. ПП "Арабіка" зобов'язується не пізніше п'яти днів після закінчення звітного місяця виплачувати ОКУ "УЛМП" винагороду, узгоджену Сторонами у відповідних Додатках до цього Договору. Компанія перераховує винагороду на розрахунковий рахунок Ліги, який зазначено в п. 4 цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і є укладеним на невизначений строк. При цьому п.2.2.1, 2.2.5. Договору залишаються в силі до повного виконання ПП "Арабіка" своїх зобов'язань, що виникли під час дії цього Договору. Даний договір може бути розірваним в односторонньому порядку, через два календарних місяця з моменту відправлення повідомлення про розірвання Договору на юридичну адресу іншої Сторони Договору. Як зазначали ОКУ "УЛМП" та ПП "Арабіка", Договір не розірваний і є чинним до теперішнього часу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 426 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, особа, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності, використання об'єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності. Згідно з п. 5 ст. 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон), автор (чи інша особа, яка має авторське право) має право вимагати виплати винагороди за будь-яке використання твору. Відповідно до п. 2, 7 ч. 3 ст. 15 Закону виключним правом автора (чи особи, яка має авторське право) є в тому числі право на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у п. 49-1 постанови Пленуму від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", господарським судам необхідно мати на увазі, що згідно з приписами пункту "в" ч. 1 ст. 49 Закону до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями ч. 2 ст. 49 Закону суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію 27 телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Дослідивши зібрані у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку, з яким в цілому погоджується і суд апеляційної інстанції, що відповідач, використовуючи при здійсненні власної господарської діяльності музичні твори шляхом їх публічного сповіщення "ІНФОРМАЦІЯ_1", "ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_3", та "ІНФОРМАЦІЯ_4", діяв у відповідності до вимог Цивільного кодексу України та Закону України "Про авторське право і суміжні права". З метою правомірного використання музичних творів та сплати винагороди за таке використання, ПП "Арабіка" укладено відповідний договір з організацією колективного управління майновими авторськими правами - ОКУ "УЛМП".

Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Підприємством дотримано всіх приписів чинного законодавства України; 05.12.2014 відповідачем і Лігою було укладено Договір № 02/12/14, за умовами якого Підприємство отримало дозвіл на використання фонограм (відеограм) та музичних творів, зафіксованих у них, шляхом публічного виконання у закладах, у тому числі у пабах "Портер паб" за адресою: м. Київ, вул. Луначарського, 10 та вул. Спаська, 13.

Як вбачається з матеріалів справи, Ліга є організацією колективного управління на колективній основі всіма категоріями майнових прав суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003р. № 5/2003.

Ліга на підставі статті 49 Закону правомірно надала дозвіл Підприємству на використання спірного музичного твору шляхом публічного виконання; музичний твір же був використаний (27.07.2016р.) в період дії Договору № 02/11/14 (з 05.12.2014р. по невизначений строк).

Представник Організації у своїх письмових поясненнях також посилався на те, що в червні 2016 p. ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" - як суб'єкт майнових авторських прав скористався своїм правом, встановленим ч.2 ст. 49 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" і заборонив ОП "УЛМП" збирати винагороду щодо конкретного переліку музичних творів, в тому числі і щодо спірних музичних творів. Представник вказував на те, що ОП "УЛМП" не виконало свій обов'язок, встановлений положеннями ч.2 ст. 49 ЗУ "Про авторське право і суміжні права" і незважаючи на існуючу заборону не вилучило спірні твори із дозволів на використання.

Чинним законодавством України не передбачено порядок вилучення музичних творів в порядку статті 49 Закону.

Водночас зі змісту частини другої статті 49 Закону вбачається, що саме суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Таким чином, законодавець пов'язує вилучення музичних творів суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав з тим, що вказаний суб'єкт не передавав організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами.

Суду не подано документально підтвердження того, що:

- Підприємством належним чином не виконується Договір № 02/12/14 та не виплачується винагорода (роялті) за використання спірного музичного твору;

- Ліга, отримавши винагороду від відповідача, не розподіляє та не сплачує вказану винагороду правовласнику.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до приписів законодавства суб'єкт господарювання при комерційному використанні об'єктів інтелектуальної власності повинен сплатити відповідну винагороду суб'єкту авторського права, в даному випадку, мова йде про організацію колективного управління. Разом з тим, суб'єкт господарювання не наділений владними функціями та не може визначити правомірність та обсяг діяльності та прав тієї чи іншої організації колективного управління. Зокрема, й щодо кожного конкретного об'єкту інтелектуальної власності.

За наведеного в постанові, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270,275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/7679/17 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 26.09.2017 у справі № 910/7679/17 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 910/7679/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.03.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко