ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" березня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/424/18

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву про забезпечення позову (2-1419/18) по справі

за позовом:           Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області

до:                    товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Бракар”

про стягнення 154 420,79 грн., розірвання договору та зобов’язання повернути земельну ділянку.

ВСТАНОВИВ:

Лиманська сільська рада Татарбунарського району Одеської області звернулась до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Бракар” про стягнення основного боргу у розмірі 108 804,29 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3 042,00 грн., пені у розмірі 29 550,36 грн., збитків від інфляції у розмірі 13 024,14 грн.; про розірвання договору оренди землі від 14.10.2010р., укладеного між сторонами по справі, та про зобов’язання відповідача повернути земельну ділянку.

Звертаючись до господарського суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю „Союз-Бракар”, позивачем було подано до суду заяву (вх. №2-149/18 від 12.03.2018р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі ціни позову – 154 420,79 грн.

За переконанням позивача, необхідність вжиття заходів забезпечення позову пов’язується із фактом системного невиконання відповідачем зобов’язань, прийнятих на себе за умовами договору оренди землі від 14.10.2010р. в частині сплати орендних платежів.

Розглянувши клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред'явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч.5 ст.139 Господарського процесуального кодексу України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В свою чергу, у відповідності до ст.ст. 1 – 3 Закону України „Про судовий збір” від 08.07.2011р. № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями) судовим збором є збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду. Судовий збір справляється зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Статтею 4 Закону України „Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 7 Закону України „Про державний бюджет України на 2018 рік” від 7 грудня 2017 року N 2246-VIII встановлено, що у 2018 році прожитковий мінімум для працездатної особи з 1 січня 2018 року становить 1 762,00 гривень.

Отже, за звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову Лиманська сільська рада Татарбунарського району Одеської області повинна була сплатити судовий збір у розмірі 881,00 грн.

При зверненні до господарського суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову Лиманською сільською радою Татарбунарського району Одеської області було заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Клопотання Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області обґрунтовано складним майновим станом територіальної громади та необхідністю захисту її порушених прав. При цьому, господарський суд зауважує, що позивачем не було надано суду жодного доказу на підтвердження заявленого клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір” враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Оскільки за суб’єктним та предметним критерієм підстави для застосування до позову Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області приписів ст. 8 Закону України „Про судовий збір” відсутні, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області про відстрочення сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову.

Відповідно до ч.7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи неподання позивачем доказів сплати судового збору за звернення до суду із заявою про забезпечення позову та відмову суду у задоволені клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для застосування до заяви Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області приписів ч.7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, у зв’язку з чим, заява про забезпечення позову підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 138, 139,140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову (2-1419/18 від 12.03.2018р.) повернути Лиманській сільській раді Татарбунарського району Одеської області без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя С.П. Желєзна