ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2018 Справа № 905/3000/17

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання (помічник судді) Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Сіверська (ОСОБА_1), будинок № 54; код ЄДРПОУ - 09334702)

до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (84792, АДРЕСА_1; ІПН - НОМЕР_1)

про стягнення 97 273,46 гривень та розірвання Договору кредитної лінії № 5 від 22.04.2013

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

В С Т А Н О В И В

Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 97 273,46 гривень, яка складається з 40 012,04 гривень заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, 48 858,99 гривень інфляційного збільшення заборгованості, 8 402,43 гривень 3% річних, та розірвання Договору кредитної лінії № 5 від 22.04.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений договір кредитної лінії №5 від 22.04.2013, рішення господарського суду Донецької області від 27.07.2017 № 905/770/15. Зазначає, що зобов'язання щодо своєчасної оплати відсотків за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, у звязку з чим позивач просить суд:

1) стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 97 273,46 гривень, яка складається з 40 012,04 гривень заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, 48 858,99 гривень інфляційного збільшення заборгованості, 8 402,43 гривень 3% річних;

2) розірвати договір кредитної лінії №5 від 22.04.2013, укладений між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2.

Як на правову підставу позивач посилається на ст.ст. 175, 193 ГК України, ст.ст. 525, 611, 625, 651, ЦК України.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.12.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/3000/17.

Вказаною ухвалою вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2018 об 11:20год., встановлено строк на подання документів.

Ухвалою суду від 18.01.2018 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 21.02.2018.

Від представника позивача на електронну адресу суду 19.02.2018 надійшло клопотання про розгляд справи його участі.

У судове засідання представники сторін не зявились.

Відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

22 квітня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) було підписано договір кредитної лінії №5.

За своєю правовою природою договір кредитної лінії №5 від 22.04.2013 є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом розділу 2 вказаного договору банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 21.04.2016.

Сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 255000 грн. Кредит надається позичальнику у гривні.

Сторони погодили період та ліміт кредитування, а саме:

- 22.04.2013р. - 31.10.2015р. - 255000 гривень,

- 01.11.2015р. - 31.11.2015р. - 210000 гривень,

- 01.12.2015р. - 30.12.2015р. - 170000 гривень,

- 01.01.2016р. - 31.01.2016р. - 130000 гривень,

- 01.02.2016р. - 28.02.2016р. - 90000 гривень,

- 01.03.2016р. - 21.04.2016р. - 50000 гривень.

Позичальник зобов'язується здійснити погашення кожного траншу не пізніше ніж на 365 календарний день з моменту його отримання незалежно від діючого ліміту кредитування.

Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівковому порядку з цільовим призначенням: поповнення обігових коштів (п.2.4 укладеного сторонами правочину).

Відповідно до п.10.5 договору №5 від 22.04.2013 останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

За приписами п.3.1.1 укладеного сторонами договору банк відкриває позичальнику кредитний рахунок (рахунки) для обліку заборгованості за кредитом відповідно до правил, що діють у банку, та згідно з чинним законодавством. Банк проводить надання кредиту в безготівковій формі шляхом сплати платіжних документів, наданих позичальником або шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, для подальшої сплати платіжних документів згідно з цільовим призначенням кредиту, визначеним у п.2.4 цього договору.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов кредитного договору банком перераховувались з рахунку №8336 грошові кошти наступним чином:

- в сумі 113904,25 гривень (розпорядження б/н від 25.04.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №3 від 25.04.2013 на суму 10440 гривень, №1 від 25.04.2013 на суму 10920,89 гривень, №9 від 25.04.2013 на суму 4000 гривень, №8 від 25.04.2013 на суму 7768,91 гривень, №2 від 25.04.2013 на суму 14850 гривень, №5 від 25.04.2013 на суму 30000 гривень, №4 від 25.04.2013 на суму 15000 гривень, №7 від 25.04.2013 на суму 5924,45 гривень, №6 від 25.04.2013 на суму 15000 гривень);

- в сумі 20900 гривень (розпорядження б/н від 30.04.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №1 від 25.04.2013 на суму 1000 гривень, №12 від 29.04.2013 на суму 9900 гривень, №13 від 29.04.2013 на суму 10000 гривень);

- в сумі 20000 гривень (розпорядження б/н від 07.05.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №2 від 07.05.2013 на суму 20000 гривень),

- в сумі 40315,70 гривень (розпорядження б/н від 13.05.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №3 від 13.05.2013 на суму 22310 гривень, №4 від 13.05.2013 на суму 5000 гривень, №5 від 13.05.2013 на суму 13005,70 гривень),

- в сумі 25294,67 гривень (розпорядження б/н від 22.05.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №6 від 22.05.2013 на суму 25294,67 гривень),

- в сумі 26119,59 гривень (розпорядження б/н від 28.05.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №7 від 28.05.2013 на суму 24119,59 гривень, №8 від 28.05.2013 на суму 2000 гривень),

- в сумі 8000 гривень (розпорядження б/н від 04.06.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №9 від 04.06.2013 на суму 8000 гривень),

- в сумі 43300 гривень (розпорядження б/н від 14.10.2013 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №11 від 14.10.2013 на суму 43300 гривень),

- в сумі 39900 гривень (розпорядження б/н від 08.01.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №1 від 08.01.2014 на суму 39900 гривень),

- в сумі 27000 гривень (розпорядження б/н від 10.01.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №4 від 10.01.2014 на суму 27000 гривень),

- в сумі 22000 гривень (розпорядження б/н від 30.01.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №7 від 30.01.2014 на суму 10000 гривень, №8 від 30.01.2014 на суму 12000 гривень),

- в сумі 20000 гривень (розпорядження б/н від 12.02.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №14 від 12.02.2014 на суму 15000 гривень, №15 від 12.02.2014 на суму 5000 гривень),

- в сумі 23500 гривень (розпорядження б/н від 19.02.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №17 від 19.02.2014 на суму 8500 гривень, №18 від 19.02.2014 на суму 5000 гривень, №19 від 19.02.2014 на суму 10000 гривень),

- в сумі 12600 гривень (розпорядження б/н від 11.03.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №22 від 11.03.2014 на суму 12600 гривень),

- в сумі 17001,89 гривень (розпорядження б/н від 25.03.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №24 від 25.03.2014 на суму 3294,78 гривень, №25 від 25.03.2014 на суму 13707,11 гривень),

- в сумі 5000 гривень (розпорядження б/н від 27.03.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №26 від 27.03.2014 на суму 5000 гривень),

- в сумі 13983,03 гривень (розпорядження б/н від 03.04.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №28 від 03.04.2014 на суму 3166,02 гривень, №29 від 03.04.2014 на суму 6092,17 гривень, №30 від 03.04.2014 на суму 382,50 гривень, №31 від 03.04.2014 на суму 4342,34 гривень),

- в сумі 3713 гривень (розпорядження б/н від 04.04.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №33 від 04.04.2014 на суму 3713 гривень),

- в сумі 22000 гривень (розпорядження б/н від 08.04.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №37 від 08.04.2014 на суму 7000 грн, №36 від 08.04.2014 на суму 10000 гривень, №34 від 08.04.2014 на суму 5000 гривень),

- в сумі 20010 гривень (розпорядження б/н від 15.04.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №42 від 15.04.2014 на суму 5000 гривень, №40 від 15.04.2014 на суму 5010 гривень, №41 від 15.04.2014 на суму 10000 гривень),

- в сумі 14900 гривень (розпорядження б/н від 15.05.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №45 від 15.05.2014 на суму 14900 гривень),

- в сумі 3800 гривень (розпорядження б/н від 29.05.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №47 від 29.05.2014 на суму 3800 гривень),

- в сумі 10200 гривень (розпорядження б/н від 24.06.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальні ордери №51 від 24.06.2014 на суму 5200 гривень, №52 від 24.06.2014 на суму 5000 гривень),

- в сумі 7500 гривень (розпорядження б/н від 02.07.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №55 від 02.07.2014 на суму 7500 гривень),

- в сумі 18636 гривень (розпорядження б/н від 14.07.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №58 від 14.07.2014 на суму 18636 гривень),

- в сумі 422,65 гривень (розпорядження б/н від 18.07.2014 про видачу кредитних коштів, меморіальний ордер №62 від 18.07.2014 на суму 422,65 гривень).

Наявним в матеріалах справи рішенням господарського суд Донецької області від 27.07.2017 у справі №905/770/17 підтверджений факт виконання позивачем своїх зобовязань щодо надання кредиту та стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 240 116,93 гривень, нарахованими відсотками в розмірі 100 181,83 гривень станом на 28.02.2017, комісію в розмірі 1 099,77 гривень станом на 01.06.2017, 110 677,56 гривень інфляційних втрат, 17 109 гривень річних станом на 28.02.2017, у звязку з чим цей факт відповідно до ст.35 Господарського процесуального кодексу України повторному встановленню не підлягає.

Посилаючись на невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором та рішенням суду, що набрало законної сили позивач провів додаткове нарахування суми процентів за кредитом в розмірі 40 012,04 за період з 01.03.2017 по 04.12.2017, 8 402,43 гривень 3 % річних та 48 858,99 гривень інфляційних втрат на суму кредиту, відсотків, комісії за період після набрання законної сили зазначеним рішенням суду.

Станом на дату розгляду справи заборгованість відповідача залишена не погашеною.

Крім того, у звязку з істотним порушенням відповідачем умов договору в частині сплати заборгованості за кредитом позивач просив суд розірвати договір кредитної лінії №5 від 22.04.2013.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Одночасно, у ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п.2.7 укладеного сторонами правочину за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідно плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

- проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 19,8 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (п.п.2.7.1 договору №5 від 22.04.2013);

- проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.п.2.7.2 договору №5 від 22.04.2013);

- нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10 травня 2013 року (п.п.2.7.3 договору №5 від 22.04.2013);

- у випадку порушення зобов'язань позичальника, встановлених пунктами 5.3.6 цього договору банк встановлює процентну ставку в розмірі 21,8 процентів річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем, в якому відбулось порушення зобов'язань позичальника, та закінчуючи останнім днем місяця в якому таке зобов'язання буде виконане/дотримане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору (п.п.2.7.4 договору №5 від 22.04.2013).

За приписами п.2.10 кредитного договору за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 40 012,04 за період з 01.03.2017 по 04.12.2017.

Доказів оплати відповідачем відсотків за користування кредитом в установлений строк суду не надано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Одночасно, у ст.1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до п.2.7 укладеного сторонами правочину за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банку відповідно плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором. Проценти нараховуються банком за фіксованою процентною ставкою. При нарахуванні та сплаті процентів за користування кредитом сторони повинні керуватись наступним:

- проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 19,8 процентів річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі в порядку, визначеному цим договором (п.п.2.7.1 договору №5 від 22.04.2013);

- проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за термін фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до повного погашення заборгованості за цим договором. При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається (п.п.2.7.2 договору №5 від 22.04.2013);

- нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітнім, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 10 травня 2013 року (п.п.2.7.3 договору №5 від 22.04.2013);

- у випадку порушення зобов'язань позичальника, встановлених пунктами 5.3.6 цього договору банк встановлює процентну ставку в розмірі 21,8 процентів річних, починаючи з першого дня звітного місяця, що слідує за місяцем, в якому відбулось порушення зобов'язань позичальника, та закінчуючи останнім днем місяця в якому таке зобов'язання буде виконане/дотримане. Сторони домовились, що встановлення процентної ставки за користування кредитом відповідно до цього пункту договору не є зміною в односторонньому порядку умов цього договору (п.п.2.7.4 договору №5 від 22.04.2013).

За приписами п.2.10 кредитного договору за надання банківських послуг позичальник сплачує банку комісійні винагороди.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача: 3% річних по простроченому кредиту (за період з 01.03.2017 по 04.12.2017) в сумі 5 506,22 гривень; 3% річних по простроченим процентам (за період з 01.03.2017 по 04.12.2017) в сумі 2 870,99 гривень; 3% річних по простроченій комісії (за період з 01.03.2017 по 04.12.2017) в сумі 25,22 гривень.

За висновками суду, розрахунки сум трьох відсотків річних є арифметично вірними та підлягають стягненню з відповідача в заявленій сумі 8 402,43 гривень (за період з 01.03.2017 по 04.12.2017).

Крім того, на підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат від прострочених сум заборгованості за основним боргом, нарахованими процентами та комісією, у тексті позовної заяви зазначено, що донарахування здійснено за період з січня по жовтень 2017 року на суму 48 858,99 гривень.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у п.3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

У звязку з вищевикладеним, перерахунок інфляційних втрат виконується судом за період з березень - грудень 2017 року (включно).

Суд, перевірив наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат та встановив, що він є арифметично вірним.

Розглядаючи заявлену позивачем вимогу про розірвання договору кредитної лінії № 5 від 22.04.2013, суд виходить з наступного.

У відповідності до п.10.5. договору кредитної лінії, цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Згідно з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до регламентованих ст. 651 ЦК України загальних цивільно-правових підстав зміни або розірвання договору, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з умовами укладеного сторонами договору кредиту відповідач зобов'язався своєчасно погасити кредит в повному обсязі у встановлений строк, сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, передбачені договором. Натомість, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконував, допускав порушення строків платежів сум основного боргу, відсотків, комісії, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема, рішенням господарського суду Донецької області від 27.07.2017 №905/770/17.

Наведене надає підстави для висновку про наявність допущеного відповідачем істотного порушення умов договору, що в свою чергу є належною правовою підставою для розірвання договору кредитної лінії на вимогу кредитора.

З огляду на викладене, вимога про розірвання договору кредитної лінії №5 від 22.04.2013 підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в частині немайнової вимоги підлягає стягненню з відповідача, в частині майнової вимоги підлягає стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 97 273,46 гривень та розірвання договору кредитної лінії №5 від 22 квітня 2013 року - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (84792, АДРЕСА_1; ІПН - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» (84302, Донецька область, місто Краматорськ, вулиця Сіверська (ОСОБА_1), будинок № 54; код ЄДРПОУ - 09334702) заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 40 012,04 гривень, інфляційні втрати в загальному розмірі 48 858,99 гривень, 3% річних в загальному розмірі 8 402,43 гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 200 гривень.

Розірвати договір кредитної лінії №5 від 22.04.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» () та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1).

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 21.02.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.03.2018.

Головуючий суддя С.М. Фурсова