Суд
УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 910/13764/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач 1 - Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк",

відповідач 2 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017

у складі колегії суддів: Суліма В.В. (головуючий), Майданевича А.Г., Гаврилюка О.М.

та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017

у складі судді Турчин С.О.

у справі за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017, відмовлено в прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1).

04.12.2017 ОСОБА_1 до Вищого господарського суду України подано касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017.

04.01.2018, на підставі частини п'ятої статті 31 та підпунктів 4, 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), справа № 910/13764/17 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

26.02.2018 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Катеринчук Л.Й., Погребняка В.Я.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ встановлено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Однак касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Частиною четвертою статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) було встановлено, що до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У листі Головного управління Державного казначейства України у місті Києві від 07.02.2012 № 06-08/512-1512 (з урахуванням змін у довіднику відповідності символів звітності коду класифікації доходів бюджету, які затверджені наказом Державної казначейської служби України від 14.01.2016 № 13) зазначено такі реквізити для зарахування судового збору:

- отримувач коштів: УДКСУ у Печерському р-ні м. Києва;

- банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- рахунок отримувача: 0007;

- код за ;

- код банку отримувача: 820019;

- код класифікації доходів бюджету: 22030104 "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)";

- символ звітності банку: 254.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги ОСОБА_1 до матеріалів касаційної скарги додано квитанцію № 18 від 04.12.2017. Однак у зазначеній квитанції невірно вказано рахунок отримувача - а саме: "0007", замість - "0007", тобто кошти перераховано не за належними реквізитами. З огляду на викладене, квитанція № 18 від 04.12.2017 не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до положень частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Частиною другою статті 174 вказаного Кодексу передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 у справі № 910/13764/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати суду оригінал доказів сплати судового збору в сумі 1 600 грн за належними реквізитами.

Крім того, суд звертає увагу скаржника, що Листом Державної казначейської служби України № 16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2017 у справі № 910/13764/17.

2. Надати ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз'яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

4. Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В.Г. Пєсков