Суд
УХВАЛА

05 березня 2018 року

м. Київ

справа № 915/1286/15

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2016

та на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2015

за позовом Первомайського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Первомайської районної державної адміністрації Миколаївської області

до Приватного підприємства виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект"

про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

27.11.2017 Приватне підприємство виробничо-комерційне підприємство "Агропромкомплект" звернулося із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 та на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2015 через Одеський апеляційний господарський суд до Вищого господарського суду України з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

На підставі пункту 6 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, справа №915/1286/15 Господарського суду Миколаївської області була передана до Касаційного господарського суду.

Пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 19.01.2016, строк на оскарження якої спливав 08.02.2016, подана Приватним підприємством виробничо-комерційним підприємством "Агропромкомплект" 27.11.2017, тобто з пропуском встановленого статтею 110 вказаного Кодексу строку.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що про існування оскаржуваної постанови відповідач довідався випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень України 10.11.2017, тобто перебіг строку на касаційне оскарження слід відраховувати з 10.11.2017.

Однак з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 20.07.2015 було порушено провадження у справі № 915/1286/15, розгляд якої призначено на 29.07.2015, але ухвалою цього суду від 29.07.2015 розгляд справи було відкладено на 10.09.2015, дану ухвалу відповідач отримав згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код № 54 2). Відповідними ухвалами Господарського суду Миколаївської області розгляд справи неодноразово відкладався, які відповідач отримував відповідно рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень (штрих код № 54 0, № 54 1, 54 9), та у судовому засіданні, яке відбулося 01.10.2015 за результатами розгляду якого по суті спору було прийнято судом першої інстанції рішення, у якому був присутній представник відповідача в особі Мамедова А.Г.

Оскаржуючи наведене рішення суду першої інстанції відповідач подав до Одеського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, яка ухвалою цього суду від 29.10.2015 була прийнята до провадження, призначена до розгляду на 24.11.2015 та яка вручена відповідачу згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код № 65 8). 23.11.2015 відповідачем до суду апеляційної інстанції подавалася клопотання від 20.11.2015 про відкладення розгляду справи, яке було задоволено апеляційним судом та ухвалою від 24.11.2015, яка отримана відповідачем згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код № 65 2) було відкладено на 22.12.2015, а потім ухвалою апеляційного суду від 22.12.2015 відкладено на 19.01.2016, яку відповідач отримав згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих код № 65 9). 19.01.2016 була прийнята оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції.

Згідно частини першої статті 102 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, тобто даний строк розгляду є загальновідомий для учасників судового процесу. Втім, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач цікавився розглядом апеляційної скарги та вживав з цього приводу відповідних заходів процесуального характеру.

Таким чином з наведеного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений судами першої та апеляційної інстанцій про дату та час розгляду справи, а строки перегляду справи в апеляційному порядку є загальновідомими.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017, яка діяла на момент звернення із касаційною скаргою) за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відтак можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щодо вчинення відповідних процесуальних дій.

Враховуючи вище викладене, доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що заявник випадково 10.11.2017 довідався з Єдиного державного реєстру судових рішень України про існування постанови суду апеляційної інстанції від 19.01.2016, є неповажними.

Відповідно до приписів частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, підстави для відновлення строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Для усунення недоліків касаційної скарги Приватному підприємству виробничо-комерційному підприємству "Агропромкомплект" необхідно навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 218, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру.

За подання позовної заяви у справі позивачем було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1218,00 грн. х 2 (немайнові вимоги) = 2436,00 грн.

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою заявник мав сплатити судовий збір у розмірі 2436,00 грн. * 120 % = 2923,20 грн. та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Проте скаржник, звертаючись з касаційною скаргою, наведеного вище не врахував, та сплатив судовий збір у меншому розмірі, ніж встановлено законом, а саме - 1920,00 грн., що підтверджується доданою до касаційної скарги квитанцією № 37-1211м/1 від 22.11.2017.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 1003,20 грн., на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, оскільки Приватним підприємством виробничо-комерційним підприємством "Агропромкомплект" судовий збір сплачено не у встановленому розмірі, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Листом Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

Отримувач коштів: УК у Печерському районі

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897

Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м.Києві

Код банку отримувача: 820019

Рахунок отримувача: 0007

Код класифікації доходів бюджету: 22030102

Таким чином для усунення недоліків касаційної скарги Приватному підприємству виробничо-комерційному підприємству "Агропромкомплект" також необхідно оплатити судовий збір у сумі 1003,20 грн. за новими реквізитами рахунку, як до Верховного Суду.

За вказаних обставин виходячи із положень статей 292, 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) заявнику належить усунути усі зазначені вище недоліки касаційної скарги протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції, та надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення йому цієї ухвали суду.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного підприємства виробничо-комерційного підприємства "Агропромкомплект" залишити без руху до 26.03.2018.

2. Встановити Приватному підприємству виробничо-комерційному підприємству "Агропромкомплект" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції від 05.03.2018.

3. Приватному підприємству виробничо-комерційному підприємству "Агропромкомплект" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення Приватному підприємству виробничо-комерційному підприємству "Агропромкомплект" даної ухвали суду касаційної інстанції від 05.03.2018.

4. У разі усунення недоліків документи надати на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський