РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.02.2018Справа № 910/244/18

За позовом Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІП АГРОГРУП" (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182, к. 72, )

про стягнення 129 269,45 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар судового засідання Бабаджанян М. Б.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (ордер);

від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Крамаренко Володимир Миколайович (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІП АГРОГРУП" (далі - відповідач) про стягнення 129 269, 45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов'язань за договором № 11/10 від 11.10.2016, в частині оплати здійснених позивачем перевезень за заявками № БН - 24 від 27.03.2017, № БН - 28 від 29.03.2017, № БН - 27 від 29.03.2017. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/244/18 позовну заяву Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "АІП АГРОГРУП" про стягнення 129 269,45 грн. залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 17.01.2018 від Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/244/18, в якій позивач усунув недоліки встановлені судом.

Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви Суд відкрив провадження у справі № 910/244/18, ухвалив слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначив судове засідання у справі на 27.02.2018 та встановив сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі, про що постановив відповідну ухвалу від 25.01.2018.

В судове засідання 27.02.2018 відповідач не прибув, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи. Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Представник позивача в судове засідання 27.02.2018 прибув та надав суду усні пояснення по суті справи, в яких позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах позивача по суті справи, заслухавши пояснення позивача, Суд:

ВСТАНОВИВ:

Матеріалами справи підтверджено, що 11.10.2016 між Фізичною особою-підприємцем Крамаренко Володимиром Миколайовичем, як виконавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АІП АГРГРУП", як замовником було укладено договір №11/10 (далі за текстом - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язався за плату і за рахунок замовника організувати виконання перевезення вантажу транспортом і маршрутом вибраним замовником.

Відповідно до п.1.2 договору, найменування, вид кількість (об'єм, маса), характер, властивості і умови перевезення вантажу, строки перевезення (початок завантаження і початок розвантаження), вантаж відправника (вантажоотримувача), спосіб і місце завантаження (розвантаження), особливі умови перевезення та інші дані необхідні для належного виконання свого зобов'язання виконавця (позивача) зазначаються замовником (відповідачем) у письмовій заявці-дорученні, яка є невід'ємною частиною договору, оформлюється за кожне перевезення та підтверджує повноваження виконавця представляти замовника у відносинах з іншими виконавцями та іншими організаціями.

Згідно з п.1 договору, вартість послуг по кожному перевезенню, включаючи витрати по організації перевезення вантажу, визначаються за погодженням сторін і зазначається в заявці дорученні на організацію перевезення.

Виконавець і замовник мають права, передбачені ст. 10 Закону України «Про транспортно - експедиторську діяльність» (п. 2.1. договору).

В п. 5.2. договору сторони погодили, що розрахунки між виконавцем і замовником здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше ніж через 2 доби з моменту отримання замовником оригіналу рахунка, акта виконаних робіт, копії ЦМР. Вартість послуг вказується в рахунках в гривнях еквівалентно курсу долара (євро), встановленим НБУ на день розвантаження (якщо в заявці не вказано іншу дату).

Відповідно до п. 5.3 договору за прострочення термінів розрахунку замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з п. 9.1. договору, договір набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2016, після чого договір буде автоматично продовжуватися з року в рік, якщо жодна зі сторін письмово не заявить про свої наміри припинити його дію за 30 днів до прогнозованого закінчення дії договору.

На виконання договору 27.03.2017 між виконавцем та замовником підписано ДОГОВІР-ЗАЯВКУ №БН-24 на транспортування вантажу автомобільним транспортом по території України, та за її межами.

Згідно заявки, сума фрахту/порядок оплата складає 1300дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення.

Заявку позивачем виконано, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №0931837 від 29.03.2017, оплату замовником за послуги експедирування не здійснено, і доказів іншого матеріали справи не містять. Згідно міжнародної товарно-транспортної накладної № 0931837 від 29.03.2017 дата розмитнення 06.04.2017, курс валют НБУ на 06.04.2017 складає 2 715, 7009 грн. за 100 одиниць.

За розрахунком позивача сума заборгованості за договором-заявкою №БН-24 від 27.03.2017 складає 35 308, 00 грн. (27,16 грн. * 1300 дол. США).

Також, на виконання договору 29.03.2017 між виконавцем та замовником підписано ДОГОВІР-ЗАЯВКУ №БН-28 на транспортування вантажу автомобільним транспортом по території України, та за її межами.

Згідно заявки, сума фрахту/порядок оплата складає 1 250дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення.

Заявку позивачем виконано, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною № 372918 від 05.04.2017, оплату замовником за послуги експедирування не здійснено, і доказів іншого матеріали справи не містять. Згідно міжнародної транспортної-транспортної накладної №372918 від 05.04.2017, дата розмитнення - 11.04.2017, курс валют НБУ на 11.04.2017 складає 2 693,3241 грн. за 100 одиниць.

За розрахунком позивача сума заборгованості за договором-заявкою №БН-28 від 29.03.2017 складає 33 662, 50 грн. (26,93 грн. * 1250 дол. США).

Крім того, на виконання договору 29.03.2017 між виконавцем та замовником підписано ДОГОВІР-ЗАЯВКУ №БН-27 на транспортування вантажу автомобільним транспортом по території України, та за її межами.

Згідно заявки, сума фрахту/порядок оплата складає 1250дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення.

Заявку позивачем виконано, що підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною №372917 від 05.04.2017, оплату замовником за послуги експедирування не здійснено, і доказів іншого матеріали справи не містять. Згідно міжнародної товарно - транспортної накладної № 372917 від 05.04.2017, дата розмитнення - 11.04.2017, курс валют НБУ на 11.04.2017 складає 2693,3241 грн. за 100 одиниць.

За розрахунком позивача сума заборгованості за договором-заявкою №БН-27 від 29.03.2017 складає 33 662,50 грн. (26,93 грн. * 1250 дол. США).

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 102 633, 00 грн. основного боргу (35 308, 00+ 33 662, 50+ 33 662,50), 2 143, 00 грн. 3 % річних за загальний період прострочення з 11.04.2017 по 22.12.2017, 18 304, 95 грн. пені за загальний період прострочення з 11.04.2017 по 22.12.2017, 6 188, 50 грн. інфляційних втрат за період прострочення з травня 2017 року по листопад 2017 року.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами за своєю правовою природою укладено договір транспортного експедирування.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов'язки експедитора виконуються перевізником.

Судом установлено, що сторонами згідно з підписаними заявками по договору передбачено, що строк оплати наданих послуг за підписаними заявками наступний: 1 300 дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення вантажу (заявка № БН - 24); 1250 дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення вантажу) (заявка № БН - 28); 1250 дол. США (по курсу митної декларації на день розмитнення вантажу, оплата - протягом 2 банківських днів від дати розмитнення вантажу) (заявка № БН - 27).

Відповідачем доводи позивача про направлення йому оригіналів документів щодо здійснених перевезень не спростовані.

Таким чином, як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем були надані послуги відповідачу на загальну суму 102 633, 00 грн., які відповідач був зобов'язаний оплатити протягом 2 банківських днів від дати розмитнення вантажу. Втім останнім свої зобов'язання з оплати не виконано, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом ураховано, що надані позивачем відповідачу послуги з транспортного експедирування на загальну суму 102 633, 00 грн. відповідачем прийняті без зауважень (доказів зворотнього матеріали справи не містять), що свідчить про прийняття останнім наданих позивачем послуг без претензій щодо їх якості, об'ємів і вартості та виникнення обов'язку у відповідача щодо їх оплати в повному обсязі.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що позов у частині стягнення основного боргу в сумі 102 633, 00 грн. обґрунтований, підтверджується зібраними у справі доказами, відтак підлягає задоволенню у відповідній частині.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України (далі за текстом - ГК України) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняться через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В п. 5.3. договору сторони врегулювали сплату пені замовником за прострочення термінів розрахунку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Судом перевірено розрахунок позивача в частині стягнення пені за несвоєчасну оплату юридичних послуг за загальний період з 11.04.2017 по 22.12.2017 та визнано арифметично невірним, оскільки розрахунок пені був здійснений позивачем без врахування положень ч. 6 ст. 232 ГК України. Судом здійснено перерахунок пені за кожною заявкою окремо, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню за загальний період з 11.04.2017 по 14.10.2017 пеня в сумі 13061, 37 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснений позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат визнається судом арифметично вірним, відповідно з відповідача підлягає стягненню за загальний період з 11.04.2017 по 22.12.2017 3 % річних в сумі 2 143, 00 грн. та за загальний період з травня 2017 року по листопад 2017 року інфляційних втрат в сумі 6 188, 50 грн.

Підсумовуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає основний борг у розмірі 102 633, 00 грн., пеня за порушення строків оплати в розмірі 13 061, 37 грн., 3 % річних у розмірі 2 143, 00 грн. та інфляційні втрати у розмірі 6 188, 50 грн.

Позивачем, як вбачається із матеріалів справи, були понесені додаткові витрати на правничу допомогу, а саме 26.12.2017 між адвокатом ОСОБА_2 та позивачем було укладено Договір про надання юридичних послуг № б/н.

Відповідно до п. 1. Додаткового договору від 26.12.2017 до Договору №б/н від 26.12.2017 адвокат ОСОБА_2 бере на себе зобов'язання надати позивачу правову (правничу) допомогу, шляхом: усного та письмового консультування в сфері права, складання необхідних запитів, заяв та інших процесуальних документів, підготовка та складання позовної заяви про стягнення з ТОВ «АІП АГРОГРУП» заборгованості за договором № 11/10 від 11.10.2016 відповідно до договорів заявок №БН-24 від 27.03.2017, №БН-27 від 29.03.2017 № БН-28 від 29.03.2017; супроводження в суді справи про стягнення з ТОВ «АІП АГРОГРУП» заборгованості за договором відповідно до договорів заявок № БН-24 від 27.03.2017, № БН-27 від 29.03.2017, № БН-28 від 29.03.2017.

Згідно з п. 1. Додаткового договору від 26.12.2017 до Договору №б/н від 26.12.2017 позивачем було сплачено гонорар у розмірі 3 200 (три тисячі двісті) грн. 00 коп. адвокату ОСОБА_2, що підтверджується квитанцією від 26.12.2017.

За приписами ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За приписами ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73-77, 86, 129, 182, 183, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АІП АГРОГРУП" (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, приміщення 182, к. 72; ідентифікаційний код 39025732) на користь Фізичної особи-підприємця Крамаренко Володимира Миколайовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) основний борг у розмірі 102 633 (сто дві тисячі шістсот тридцять три) грн. 00 коп., пеня в розмірі 13 061 (тринадцять тисяч шістдесят одна) грн. 37 коп., 3 % річних у розмірі 2 143 (дві тисячі сто сорок три) грн. 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 6 188 (шість тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 50 коп., 1 860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) грн. 39 коп. судового збору та 3 070 (три тисячі сімдесят) грн. 20 коп. витрат на правничу допомогу.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 06.03.2018.

Суддя Г.П. Бондаренко