РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018Справа № 910/23573/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

За позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді- страхування"

до товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 100 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Резник К.О. (довіреність № 29/12-17_Р від 29.12.2017)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-страхування» (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (далі - відповідач) про стягнення 100 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 9542 від 07.07.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 1191 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем, позивач направив останньому претензію з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. у судовому порядку.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.01.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

16.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду були зареєстровані заяви позивача про усунення недоліків позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2018 призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження на 20.02.2018.

14.02.2018 через загальний відділ діловодства суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

Представник відповідача в судове засідання 20.02.2018 не з'явився, проте 09.02.2018 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив, у якому сторона просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2018 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 13.03.2018.

06.03.2018 відділом автоматизованого діловодства суду було зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення документів.

У судовому засіданні 13.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача повторно в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст.165, ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, майнові інтереси страхувальника - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1, були застраховані за договором добровільного страхування наземного транспорту CLAU № 9542 від 07.07.2017, укладеним з позивачем - ТДВ "Страхова компанія "Віді-страхування".

25.09.2017 ОСОБА_3, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2, скоїв ДТП в смт. Козин Обухівського району Київської області на перехресті вулиць Солов'яненка та Партизанська за участю автомобіля Lexus, державний номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Обухівського районного суду Київської області від 05.10.2017 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На підставі рахунку № ЕЛюС-0016835 від 02.10.2017 на суму 144 282,98 грн. та звіту про визначення вартості матеріального збитку № 3667 від 13.10.2017 був складений страховий акт № 741 від 10.10.2017, згідно з яким відшкодуванню підлягає сума в розмірі 144 282,98 грн.

Страховик - ТДВ "СК "Віді-страхування" сплатив на користь ТОВ «Віді Еліт», що здійснювало відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 144 282,98 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 2937 від 13.10.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ТДВ "СТ "Домінанта" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ № 1590276.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АМ № 1590276 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Volkswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_2.

29.11.2017 позивач звернувся до відповідача з заявою № 15/04/8.04/323-17 від 29.11.2017 про виплату страхового відшкодування в сумі 144 282,98 грн., яка отримана відповідачем 11.12.2017, що вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення № 570.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому суд звертає увагу, що страхове відшкодування не обов'язково має визначатись з урахуванням оціненої шкоди, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15).

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу АМ № 1590276 розмір франшизи становить 0,00 грн., а страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн.

Таким чином, заявлена позовна вимога щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 100 000,00 грн. є обґрунтованою та правомірною.

Суд відхиляє наведені у відзиві заперечення відповідача щодо передчасності звернення позивача з даним позовом з огляду на наступне.

За змістом п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі, яка має право на отримання страхового відшкодування, такого відшкодування становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Тому, оскільки заява на виплату страхового відшкодування отримана відповідачем 11.12.2017, в силу вимог статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" граничний термін виплати страхового відшкодування позивачу по вказаній вище дорожньо-транспортній пригоді 11.03.2018.

З огляду на те, що на момент прийняття рішення судом у даній справі (13.03.2018) передбачений законом граничний термін виконання грошового зобов'язання відповідача за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті позивачу страхового відшкодування сплив, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 100 000,00 грн. підлягає задоволенню.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач виплатив суму страхового відшкодування у встановлений пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування відповідачем суми здійсненої позивачем страхової виплати в розмірі 100 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119, ідентифікаційний код ) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-страхування" (юридична адреса: 08131, Київська обл., Києво-Святощинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В. Кільцева, 56№ адреса для листування: 03194, Київ-194, а/с 31, ідентифікаційний код 35429675) грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.)

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова