ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"13" березня 2018 р. м. Ужгород Справа № 907/728/17

Суддя господарського суду Закарпатської області Бобрик Г.Й., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом", м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м. Ужгород

до відповідача виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, м. Ужгород

про стягнення суми 651222,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Автоматизованою системою документообігу 24.10.2017 здійснено автоматичний розподіл справи №907/728/17, за результатами якого справа передана для розгляду судді Бобрик Г.Й.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_1 міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради, на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" суми 651222,60 грн. за надані упродовж періоду з 01.08.2017 по 31.05.2017 послуги доступу до системи відеоспостереження ( он - лайн трансляція та доступ до архівів).

Суддею Бобрик Г.Й., з метою забезпечення об'єктивного продовження розгляду спору та відсутності будь-яких сумнівів з боку позивача товариства з обмеженою відповідальністю "ТрансКом" упередженості суду, заявлено самовідвід, оскільки у процесі розгляду даної справи суддею відповідно до ст. 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" надіслано повідомлення до Вищої ради правосуддя про втручання представника позивача у роботу суду під час розгляду даної справи.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для заявлення відводу ( сомовідводу) судді.

З підстав, зазначених у статтях 35, 36, 37 цього Кодексу суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Положеннями ч.2 статті 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про відвід та самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Статтею 39 Господарського процесуального кодексу України визначено, що питання про самовідвід судді вирішується у нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, постановленій згідно з частиною 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням вимог статті 234 цього Кодексу.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997р.) передбачає право кожного на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Враховуючи викладене, та , з огляду на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи неупередженим судом, та, з метою виключення сумнівів щодо законності результатів розгляду даної справи, суд вважає за доцільне задоволити самовідвід судді Бобрик Г.Й.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 36, 38, 39, 40, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Задоволити самовідвід судді Бобрик Г.Й. від розгляду справи №907/728/17.

2. Справу № 907/728/17 передати для повторного автоматичного розподілу у відповідності з вимогами Господарського процесуального кодексу України та Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

3. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Суддя Бобрик Г.Й.