номер провадження справи 32/166/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 Справа № 908/2465/17

м. Запоріжжя

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольські теплові мережі" (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, буд. 61)

про стягнення суми 232636,82 грн.,

суддя Колодій Н.А.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

Від позивача - Міненко В.М. (дов. № 84/17 від 27.12.17)

Від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача суми 232636,82 грн., з яких: сума 188384,32 грн. - основний борг, сума 19302,93 грн. - пеня, сума 13186,88 грн. - штраф, сума 9120,79 грн. - інфляційні втрати, сума 2641,90 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2018р. порушено провадження у справі № 908/2465/17, розгляд справи призначено на 11.01.2018р. Ухвалою суду від 11.01.2018р. сторін повідомлено про розгляд справи за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України зі стадії підготовчого провадження в рамках загального позовного провадження. Цією ж ухвалою відкладено підготовче засідання на 12.02.2018р. Ухвалою суду від 12.02.2018р. відкладено підготовче засідання на 01.03.2018р.

У підготовчому засіданні 01.03.2018р. представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві. Обґрунтовуючи її тим, що у відповідач не виконав свої зобов'язання по погашенню заборгованості у відповідності з узгодженим графіком за договором про реструктуризацію заборгованості № 14/12-2017 від 28.05.2012р. Станом на 01.10.2017р. заборгованість за договором реструктуризації складає 188384,32 грн.

Також у підготовчому засіданні представник позивача підтримав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковим припиненням зобов'язань, яка надійшла до суду 01.03.2018р., пояснивши, що відповідач здійснив платежі на суму 70644,12 грн. У зв'язку з чим, просить стягнути з відповідача суму 117740,20 грн. основного боргу, суму 19302,93 грн. пені, суму 13186,88 грн. штрафу, суму 9120,79 грн. інфляційних втрати та суму 2641,90 грн. - 3% річних.

Заява не суперечить приписам ст. 46 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, але направив до суду лист в якому зазначив, що станом на 01.03.2018р. борг за договором про реструктуризацію заборгованості складає 117740,20 грн. Просить суд розглянути справу без участі представника "Мелітопольські теплові мережі".

У відповідності з ч. 3 ст. 185 ПК України, за результатами підготовчого провадження судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012р. між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (кредитор, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мелітопольські теплові мережі" (боржник, відповідач) був укладений договір про реструктуризацію заборгованості № 14/12-217, за умовами якого сторони домовились про розстрочення погашення заборгованості у вигляді основного боргу, що виник у боржника перед кредитором за договором поставки природного газу від 14.10.2010р. № 06/10-1072-БО-14 (п. 1.1).

Відповідно до п. 2.1 загальна сума основного боргу, що підлягає реструктуризації складає 2825764,68 грн.

Боржник зобов'язується сплатити у повному обсязі суму основного боргу, вказану у п. 2.1 договору, шляхом сплати зобов'язання частинами відповідно до графіку погашення заборгованості, зазначеному у цьому пункті.

Згідно з п. 5.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до 30.04.2022р., а в частині виконання зобов'язань - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, в установлені графіком строки, а саме: з травня по вересень 2017р. платежі не здійснював. У зв'язку з чим, у нього утворилась заборгованість в розмірі 117740,20 грн.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності заборгованості в розмірі 117740,20 грн. підтверджується матеріалами справи, а також визнано відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 117740,20 грн. основного боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 19302,93 грн. за загальний період з 28.02.2017 по 01.12.2017р. та штрафу в розмірі 13186,88 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ж ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема у такому розмірі: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом же 6 ст. 231 КГ України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 3.2. договору сторони визначили, що за прострочення зобов'язань, вказаних у п.п. 2.2. цього договору, боржник зобов'язується сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплатити штраф в розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Факт порушення грошових зобов'язань відповідачем є доведеним, розмір заявленої до стягнення пені та штрафу визначний позивачем вірно, а тому вимоги про стягнення з відповідача суми 19302,93 грн. пені та суми 13186,88 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 2641,90 грн. - 3% річних за загальний період з 28.02.2017р. по 01.12.2017р. та суму 9120,79 грн. інфляційних втрат за загальний період з березня 2017р. по жовтень 2017р.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань суд також встановив, суд встановив, що їх зроблено вірно.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 2641,90 грн. - 3% та 9120,79 грн. інфляційних втрат також підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мелітопольські теплові мережі" (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Луначарського, буд. 61; ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1; ) суму 117740 (сто сімнадцять тисяч сімсот сорок) грн. 20 коп. основного боргу, суму 19302 (дев'ятнадцять тисяч триста дві) грн. 93 коп. пені, суму 13186 (тринадцять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 88 коп. штрафу, суму 2641 (дві тисячі шістсот сорок одна) грн. 90 коп. - 3% річних, суму 9120 (дев'ять тисяч сто двадцять) грн. 79 коп. інфляційних втрат, суму 3489 (три тисячі чотириста вісімдесят дев'ять) грн. 55 коп. судових витрат.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.03.2018р.

Суддя Н.А. Колодій