номер провадження справи 17/141/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 Справа № 908/2337/17

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання - Юсубовій Д.В.

розглянувши матеріали справи № 908/2337/17:

за позовом: Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206

до відповідача: Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164

про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.11.17 № 35-рш у справі № 02/36-17

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.02.18 № 01/03-20/00381

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 31.08.17 № 16

СУТЬ СПОРУ:

23.11.17 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Запорізької міської ради (далі Запорізька МР) до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі за текстом Запорізьке ОТВ АКУ) про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.11.17 № 35-рш у справі № 02/36-17.

23.11.17 протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями вказаний вище позов передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 23.11.17 судом порушено провадження у справі № 908/2337/17, якій присвоєно № провадження 17/141/17, судове засідання призначено на 13.12.17.

Ухвалою суду від 13.12.17 строк розгляду справи продовжено на 15 днів до 07.02.18, розгляд справи № 908/2337/17 відкладено на 24.01.18.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.17 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), який набрав чинності з 15.12.17.

Згідно з п. 9 Перехідних положень вказаного ГПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

А тому, в судовому засіданні 24.01.18 суд зясувавши думку присутніх представників сторін визначив форму господарського процесу та стадію подальшого розгляду вказаної справи.

Так, в судовому засіданні 24.01.18 судом визначено, що подальший розгляд цієї справи буде здійснюватись в порядку загального позовного провадження зі стадії розгляду справи № 908/2337/17 по суті в порядку визначеному чинним ГПК України у новій редакції. В судовому засіданні 24.01.18 оголошувалась перерва до 21.02.18.

В судовому засіданні 21.02.18, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошувалась перерва в розгляді справи по суті до 26.02.18.

Судові засідання починаючи з 24.01.18 здійснювались із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

У засіданні суду 26.02.18, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представників сторін повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивачем, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримано у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 22.11.17 № 01/02-17/03309, письмових поясненнях до позовної заяви від 07.12.17, у відповіді на відзив від 23.01.18 та у додаткових письмових поясненнях до заперечень за вих. від 13.02.18. Просив суд визнати недійсним рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 02.11.17 № 35-рш у справі № 02/36-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Запорізької міської ради.

Відповідач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях підтримав свої заперечення викладені у відзиві за вих. від 11.12.17 № 05-17/02-2590 та у запереченні за вих. від 06.02.18 № 05-21/01-272, просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.17 Запорізька міська рада з метою впорядкування у м. Запоріжжя роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями, пивом (крім безалкогольного), усунення порушень громадського порядку та зменшення кількості злочинів, скоєних у стані алкогольного сп'яніння, враховуючи численні скарги мешканців, керуючись Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму», «Про благоустрій населених пунктів», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження споживання та продажу пива та слабоалкогольних напоїв» та «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення (затвердж. постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.06 № 833), постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.96 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями» прийняла рішення № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя». Так, зокрема, вказаним рішенням рада вирішила: … заборонити продаж алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), з 22:00 год. до 12:00 год. (вказане рішення оприлюднено в засобах масової інформації 06.09.17).

Розпорядженням від 13.09.17 № 64-р адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі № 02/36-17 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції», вказана колегія розглянувши подання відділу досліджень і розслідувань про початок розгляду справи від 13.09.17 № 02-136-спр за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Запорізької міської ради (надалі - Рада) на ринку роздрібної торгівлі алкогольними напоями в межах м. Запоріжжя за серпень-вересень 2017 року (далі - Ринки) постановила:

- розпочати розгляд справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв'язку з наявністю в діях Запорізької міської ради, які полягають у встановленні рішенням від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя» не передбачену законодавчими актами України заборону продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), на території м. Запоріжжя з 22:00 годин до 12:00 години, ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 3 ст. 50 та абз. 9 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних дій органом місцевого самоврядування, що полягає у встановленні не передбаченої законами України заборони та обмеження самостійності підприємств щодо реалізації товарів (п. 1);

- доручити збір та аналіз доказів у справі відділу досліджень і розслідувань (п. 2).

Вказане розпорядження було отримано виконавчим комітетом Запорізької міської ради 18.09.17, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції Запорізької міської ради за вх. № 14234/02-23/09 від 18.09.17, який знаходиться в правому кутку супровідного листа за вих. № 02-17/05-1958 від 15.09.17.

03.10.17 головним спеціалістом відділу досліджень і розслідувань Запорізького ОТВ АКУ ОСОБА_3 винесено подання за № 02-144-спр про попередні висновки по справі № 02/36-17. Згідно з вказаним поданням, відділом досліджень і розслідувань Запорізького ОТВ АКУ (далі територіальне відділення) проведено збір доказів по справі № 02/36-17, що відкрита за результатами контролю дотримання законодавства про захист економічної конкуренції з боку Запорізької міської ради (далі - Рада) на ринку роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) в межах м. Запоріжжя за серпень-вересень 2017 року.

Керуючись п. 23 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.94 № 5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.05.94 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 14.03.12 № 169-р) (із змінами), головний спеціаліст відділу досліджень і розслідувань територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_3 запропоновано адміністративній колегії Запорізького ОТВ АКУ:

- визнати дії Запорізької міської ради, які полягають у прийнятті рішення від

30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними

напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя», відповідно до якого

встановлено, не передбачену законодавчими актами України, заборону продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), на території, м. Запоріжжя з 22:00 години до 12:00

години, порушенням законодавства про захист економічної, конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та абз. 9 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних дій органом місцевого самоврядування, що полягає у встановленні не передбаченої законами України заборони та обмеження самостійності підприємств щодо реалізації товарів;

- зобов'язати Запорізьку міську раду (юридична адреса: 69105, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 подання, шляхом скасування рішення від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя».

Вказане подання було отримано виконавчим комітетом Запорізької міської ради 05.10.17, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції Запорізької міської ради за вх. № 15366/02-23/09 від 05.10.17, який знаходиться в правому кутку супровідного листа за вих. № 02-17/05-2103 від 03.10.17.

25.10.17 Запорізькою міською радою прийнято рішення № 58 «Про обмеження на території м. Запоріжжя роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного).

Вказаним рішенням Запорізька міська рада керуючись Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту населення від впливу шуму», «Про благоустрій населених пунктів», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обмеження споживання та продажу пива та слабоалкогольних напоїв», «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», Порядком провадження торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.06 № 833), постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.96 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», з метою впорядкування у м. Запоріжжя роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями, пивом (крім безалкогольного), усунення порушень громадського порядку та зменшення кількості злочинів, скоєних у стані алкогольного сп'яніння, враховуючи численні скарги мешканців, зокрема, вирішила: заборонити продаж алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), з 22:00 год. до 10:00 год. (п. 1); субєктам господарювання м. Запоріжжя рекомендувати інформувати покупців про прийняття Запорізькою міською радою цього рішення (п. 2); рішення Запорізької міської ради від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя» вважати таким, що втратило чинність (п. 3). Вказане рішення оприлюднено в засобах масової інформації 31.10.17.

02.11.17 адміністративною колегією Запорізького ОТВ АКУ винесено рішення за № 35-рш по справі № 02/36-17 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції». Вказаним рішенням адміністративна колегія Запорізького ОТВ АКУ … розглянувши подання відділу досліджень і розслідувань територіального відділення про попередні висновки від 03.10.17 № 02-144-спр та матеріали справи № 02/36-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Запорізькою міською радою (юридична адреса: 69105, Запорізька обл., м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ) (далі - Рада), вирішила: визнати дії Запорізької міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя», відповідно до якого встановлено, не передбачену законодавчими актами України, заборону продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), на території міста Запоріжжя з 22:00 до 12:00 години, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та абз. 9 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних дій органом місцевого самоврядування, що полягає у встановленні не передбаченої законами України заборони та обмеження самостійності підприємств щодо реалізації товарів. Також, в одному із пунктів вказаного рішення було розяснено, що вказане рішення може бути оскаржене до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання.

Вказане рішення було отримано Запорізькою міською радою 06.11.17, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що знаходиться в матеріалах справи.

05.12.17 адміністративною колегією Запорізького ОТВІ АКУ винесено розпорядження № 72-р по справі № 02/36-17 «Про виправлення описки у рішенні адміністративної колегії територіального відділення від 02.11.17 № 35-рш». Вказаним розпорядженням адміністративна колегія Запорізького ОТВ АКУ розглянувши подання головного експерта відділу досліджень і розслідувань ОСОБА_3 від 05.12.17 № 02-159-спр та матеріали справи № 02/36-17 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Запорізької міської ради постановила: в рішенні від 02.11.17 № 35-рш про порушення законодавства про захист економічної конкуренції виправити описки, замінивши на сторінці 5 абзаци 7 та 8 слово «скасовано» та словосполучення «оприлюднено інформацію про скасування рішення» на «втратило чинність» та «оприлюднено інформацію про втрату чинності рішення».

Вказане розпорядження було отримано виконавчим комітетом Запорізької міської ради 06.12.17, що підтверджується відтиском штемпеля вхідної кореспонденції Запорізької міської ради за вх. № 19227/02-23/09 від 06.12.17, який знаходиться в правому кутку супровідного листа за вих. № 02-17/05-2553 від 05.12.17.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані письмові докази в їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція.

Преамбулою Закону України «Про захист економічної конкуренції» від 11.01.01 № 2210-ІІІ (далі Закон № 2210-ІІІ) визначено, що цей Закон визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Згідно з абз. 1 ст. 1 Закону № 2210-ІІІ, економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 2210-ІІІ, суб'єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов'язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Частиною 1 ст. 15 Закону № 2210-ІІІ визначено, що антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є прийняття будь-яких актів (рішень, наказів, розпоряджень, постанов тощо), надання письмових чи усних вказівок, укладення угод або будь-які інші дії чи бездіяльність органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю (колегіального органу чи посадової особи), які призвели або можуть призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону № 2210-ІІІ, антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, зокрема, визнається дія, якою встановлюються не передбачені законами України заборони та обмеження самостійності підприємств, у т.ч. щодо придбання чи реалізації товарів, ціноутворення, формування програм діяльності та розвитку, розпорядження прибутком.

За приписами ч. 3 ст. 15 Закону № 2210-ІІІ, вчинення антиконкурентних дій органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ст. 50 Закону № 2210-ІІІ, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, є антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Згідно із ч.ч. 5-7 ст. 14 Закону України Про Антимонопольний комітет України, адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

1) розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій;

3) розглядати справи про адміністративні правопорушення, виносити постанови в цих справах;

4) переглядати рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України;

5) при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в ін. передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом;

6) призначати експертизу та експерта з числа осіб, які володіють необхідними знаннями для надання експертного висновку;

7) проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в т.ч. монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження);

8) визначати наявність або відсутність контролю між суб'єктами господарювання або їх частинами та склад групи суб'єктів господарювання, що є єдиним суб'єктом господарювання;

9) вносити до органів виконавчої влади обов'язкові для розгляду подання щодо анулювання ліцензій, припинення операцій зовнішньоекономічної діяльності суб'єктів господарювання у разі порушення ними законодавства про захист економічної конкуренції;

10) надавати обов'язкові для розгляду рекомендації органам влади, органам місцевого самоврядування, органам адміністративно-господарського управління та контролю, суб'єктам господарювання, об'єднанням щодо припинення дій або бездіяльності, які містять ознаки порушень законодавства про захист економічної конкуренції, та усунення причин виникнення цих порушень і умов, що їм сприяють;

11) звертатися до суду із запитами щодо надання інформації про справи, що розглядаються цими судами відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має право надавати обов'язкові для розгляду рекомендації та вносити до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, суб'єктів господарювання, об'єднань пропозиції щодо проведення заходів, спрямованих на обмеження монополізму, розвиток підприємництва і конкуренції, запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, а також щодо припинення дій або бездіяльності, що можуть мати негативний вплив на конкуренцію.

Адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України здійснює інші повноваження відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Стаття 19 Закону України Про Антимонопольний комітет України визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 2210-ІІІ, за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в т.ч. про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов'язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб'єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб'єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом'якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб'єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; закриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 59 Закону України Про захист економічної конкуренції визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України «Про санкції»; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону № 2210-ІІІ, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Частиною 2 ст. 25 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб'єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб'єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб'єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку.

Як вже було зазначено вище в тексті даного рішення, 02.11.17 адміністративною колегією Запорізького ОТВ АКУ прийнято рішення № 35-рш, яким визнано дії Запорізької міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя», відповідно до якого встановлено, не передбачену законодавчими актами України, заборону продажу алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі, окрім закладів ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо), на території міста Запоріжжя з 22:00 до 12:00 години, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п. 3 ст. 50 та абз. 9 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді вчинення антиконкурентних дій органом місцевого самоврядування, що полягає у встановленні не передбаченої законами України заборони та обмеження самостійності підприємств щодо реалізації товарів.

Судом враховано, що основні засади державної політики щодо регулювання, зокрема, роздрібної торгівлі алкогольними напоями, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.95 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Приписами ст. 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб'єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб'єктах господарювання громадського харчування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 481/95-ВР, імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Також, ч. 14 цієї статті Закону № 481/95-ВР визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) може здійснюватись суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим (далі - алкогольні напої) і спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування визначені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.96 № 854 (далі - Правила роздрібної торгівлі).

Відповідно до абз. 2 п. 1 Правил роздрібної торгівлі, алкогольні напої це продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 1,2 відсотка об'ємних одиниць, які відносяться до товарних груп Гармонізованої системи опису і кодування товарів під кодами 22 04, 22 05, 22 06, 22 08.

Частиною 1 ст. 153 Закону № 481/95-ВР встановлено вичерпний перелік обмежень щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових. Так, забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів:

1) особами, які не досягли 18 років;

2) особам, які не досягли 18 років;

3)у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров'я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв;

4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;

5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);

6) з торгових автоматів;

7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);

8) поштучно (для тютюнових виробів, окрім сигар);

9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет;

10) з рук;

11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Інших обмежень щодо роздрібної торгівлі алкогольними напоями та пивом Законом № 481/95-ВР не передбачено.

Частиною 3 ст. 153 Закону № 481/95-ВР визначено, що на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Відповідно до пп. 9 п. «а» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР), до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить установлення зручного для населення режиму роботи підприємств комунального господарства, торгівлі та громадського харчування, побутового обслуговування, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Підпунктом 4 пункту «б» ст. 30 Закону № 280/97-ВР визначено, що до відання органів місцевого самоврядування належать делеговані повноваження щодо встановлення за погодженням з власниками зручного для населення режиму роботи розташованих на відповідній території підприємств, установ та організацій сфери обслуговування незалежно від форм власності.

Вбачається, що вказані повноваження стосуються встановлення (лише за погодженням з власником) саме режиму роботи, тобто розподілу робочого часу протягом відповідного календарного періоду (дня, тижня, місяця, року), але не встановлення обмеження на реалізацію певного виду продукції (товарів) у визначений органом місцевого самоврядування проміжок доби.

Тобто, місцева рада не має повноважень самостійно встановлювати постійну, не на час проведення масових заходів, заборону продавати алкогольні та слабоалкогольні напої, в тому числі у певні години доби.

Вказане відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 24.05.16 № 2а-54/10, а саме: « … встановлення органом місцевого самоврядування постійної заборони (обмеження) щодо торгівлі алкогольними напоями виходить за межі наданих йому повноважень, установлених Законом України від 21.05.97 № 280/97-ВР».

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ГК України, Конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять: право власності Українського народу на землю, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, що здійснюється від імені Українського народу органами державної влади і органами місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України; право кожного громадянина користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону; забезпечення державою захисту прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальної спрямованості економіки, недопущення використання власності на шкоду людині і суспільству; право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, … економічна багатоманітність, право кожного на підприємницьку діяльність, не заборонену законом, визначення виключно законом правових засад і гарантій підприємництва; забезпечення державою захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, недопущення зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірного обмеження конкуренції та недобросовісної конкуренції, визначення правил конкуренції та норм антимонопольного регулювання виключно законом; забезпечення державою екологічної безпеки та підтримання екологічної рівноваги на території України; забезпечення державою належних, безпечних і здорових умов праці, захист прав споживачів; взаємовигідне співробітництво з іншими країнами; визнання і дія в Україні принципу верховенства права.

Загальними принципами господарювання в Україні відповідно до ст. 6 ГК України є:

- забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання;

- свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом;

- вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України;

- обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави;

- захист національного товаровиробника;

- заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 43 ГК України, підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом. Особливості здійснення окремих видів підприємництва встановлюються законодавчими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 23 ГК України, незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб'єктів господарювання забороняється. Не допускається видання правових актів органів місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих видів товарів (послуг) на території відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Частиною 2 ст. 25 ГК України унормовано, що органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб'єктів господарювання тієї чи іншої форми власності, або ставлять у нерівне становище окремі категорії суб'єктів господарювання чи іншим способом порушують правила конкуренції. У разі порушення цієї вимоги органи державної влади, до повноважень яких належить контроль та нагляд за додержанням антимонопольно-конкурентного законодавства, а також суб'єкти господарювання можуть оспорювати такі акти в установленому законом порядку.

Наявні матеріали цієї справи свідчать, що ринок роздрібної торгівлі алкогольними напоями в м. Запоріжжя є конкурентним.

Так, відповідно до інформації Головного управління ДФС у Запорізькій області, що підтверджується листом від 26.09.17 № 14238/10/08-01-40-00-15, станом на 01.09.17 роздрібну торгівлю алкогольними напоями в межах м. Запоріжжя здійснювали 1 068 суб'єктів господарювання на підставі 1 730 ліцензій.

Судом враховано, що заклади ресторанного господарства (кафе, бари, ресторани тощо) та заклади торгівлі діють на одному ринку за наявності однакового дозвільного документу (ліцензії), а тому є конкурентами.

Поряд з цим, наведене вище у тексті цього рішення у справі № 908/2337/17 надає суду підстави для висновку про те, що рішенням Запорізької міської ради від 30.08.17 № 86 «Про обмеження роздрібної торгівлі алкогольними, слабоалкогольними напоями та пивом (крім безалкогольного) на території м. Запоріжжя», як зовнішньому чиннику, створюються кращі можливостей для господарювання деяким суб'єктам, чим створюються нерівні умови в конкуренції.

Тобто, встановлення рішенням Запорізької міської ради від 30.08.17 № 86 обмежень на реалізацію алкогольних напоїв в м. Запоріжжя фактично поставило суб'єктів господарювання, які здійснюють продаж алкогольних та слабоалкогольних напоїв у всіх закладах торгівлі (окрім закладів ресторанного господарства) в нерівні конкурентні умови на ринку реалізації алкогольних напоїв у порівнянні із суб'єктами господарювання, які здійснюють реалізацію зазначених товарів в закладах ресторанного господарства.

Згідно із ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в … цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи, або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо ін. не встановлено законом.

Судом враховано, що постановою Орджонікідзівського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.17 по справі № 335/11101/17 (яка набрала законної сили на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.12.17) визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької міської ради від 30.08.17 № 86. підставою для такого процесуального рішення судом визнано те, що оскаржуване рішення запорізької міської ради від 30.08.17 № 86 прийнято Запорізькою міською радою поза межами наданими органу місцевого самоврядування повноважень.

Аналіз наведених у тексті цього рішення законодавчих актів надає суду підстави для висновку про те, що оскаржуване у цій справі рішення від 02.11.17 № 35-рш по справі № 02/36-17 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» прийнято адміністративною колегією Запорізького ОТВ Антимонопольного комітету України в рамках повноважень визначених ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції, ст. 14 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», а також відповідно до Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України; з повним з'ясуванням всіх обставин справи, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення щодо обставин справи.

А тому, як наслідок, судом відмовляється Запорізькій міській раді у задоволені позовних вимог у цій справі.

З підстав викладених вище у тексті цього рішення судом, через необґрунтованість, відхиляються твердження позивача в частині того, що дії Запорізької міської ради при прийняті рішення від 30.08.17 № 86 не можуть кваліфікуватись як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене ст. 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення анти конкурентних дій органом місцевого самоврядування.

Оскільки рішення Запорізького ОТВ АКУ від 02.11.17 № 35-рш по справі № 02/36-17 прийнято не з приводу монопольного домінуючого становища якогось конкретного субєкта чи субєктів господарювання на певному ринку, а за ознаками анти конкурентних дій органу місцевого самоврядування Запорізької міської ради, судом, через необґрунтованість, залишаються поза увагою посилання позивача на пункти 1.3. та 5.1. Методики визначення монопольного (домінуючого) становища субєктів господарювання на ринку (зареєстровано в Міністерстві юстиції 01.04.02 за № 317/6605).

Також, судом визнаються надуманими та безпідставними посилання позивача на рішення Антимонопольного комітету України від 29.04.15 № 182-р «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» в частині того, що коло споживачів у закладах ресторанного господарства і закладах магазинного типу є суттєво різним. Підставою для такого висновку суду є те, що вказане рішення № 182-р, в розумінні у т.ч. ст. 75 ГПК України, не є таким, що не потребує доказуванню та що вказане рішення взагалі має відношення до правовідносин сторін у справі № 908/2337/17.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 75, 129, 236, 237, 238, 240, розділом ХІ Перехідних положень ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.03.18

Суддя В.Л. Корсун