ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.03.2018 р. Справа№ 914/444/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З. розглянувши матеріали заяви:

Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт», м. Трускавець Л/о

до Приватного підприємства «Олександр-гарант», м. Вінниця

про забезпечення позову

Представники сторін не викликались.

12 березня 2018 року ОСОБА_1 акціонерне товариство «Трускавецькурорт», м. Трускавець Л/о звернулося до Господарського суду Львівської області з заявою про забезпечення позову відповідно до якої заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми 219 179,10 грн. (двісті девятнадцять тисяч сто сімдесят девять гривень 10 копійок), що обліковуються на рахунках Приватного підприємства «Олександр-гарант»(21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ).

Подана заява обґрунтована наступним.

ОСОБА_1 акціонерне товариство «Трускавецькурорт» має намір звернутися до Господарського суду Львівської області з

позовом до Приватного підприємства «Олександр-гарант» про стягнення коштів в сумі 219 179,10 грн. Предметом цього позову буде стягнення частини суми збитків, завданих ПАТ «Трускавецькурорт» внаслідок неналежного виконання ПП «Олександр-гарант» своїх обовязків з охорони майна за договором про надання послуг №119 від 31.12.2013 р., а саме допущення вчинення колишніми працівниками (охоронцями) ПП «Олександр-гарант» крадіжок мідного електричного силового кабелю ВБбШв нг 3x240+1x120 в кількості 448,1м.та ПвЭгаПу-10 1x240/70 в кількості 6м.

Так, 31 грудня 2013 року ПрАТ «Трускавецькурорт» укладено із ПП «Олександр-гарант» договір про надання охоронних послуг №119.

Відповідно до п. 1.1. Договору, виконавець здійснює фізичну охорону будівель, окремих приміщень у будівлях та спорудах замовника, територій, а також матеріальних цінностей та грошових коштів, що в них знаходяться, охорону громадського порядку та пропускний режим у межах обєкта чи території, а замовник своєчасно здійснює оплату послуг виконавця на умовах і в порядку, встановлених цим договором. Виконавець приступає до надання послуг у момент прийняття обєктів та/або територій під охорону та оформлення відповідних актів про прийняття обєктів та територій

під охорону.

У серпні-листопаді 2016 року, зазначає заявник, колишніми працівниками (охоронцями) ПП «Олександр-Гарант» здійснено крадіжку матеріальних цінностей (мідний електричний силовий кабель) із будівлі по вул. Стебницька 61,63, яка передана під охорону ПП «Олександр-Гарант» за договором. За фактом крадіжки вказаного кабелю відкрито кримінальне провадження № 0000812 від 24.11.2016 року.

Відповідно до п. 6.1.1. договору з моменту прийняття обєкта та/або території під охорону виконавець несе матеріальну відповідальність за збитки, спричинені неналежним виконанням ним своїх обовязків, а саме:

за втрату і нестачу товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів під час знаходження обєкта та/або території під охороною в результаті неналежного забезпечення охорони, невиконання виконавцем встановленого в обєкті чи на території порядку вивезення (винесення) товаро-матеріальних цінностей;

за пошкодження, псування або знищення майна (в тому числі шляхом підпалу) сторонніми особами, які проникли в Обєкт чи на територію внаслідок неналежного виконання Виконавцем взятих на себе за Договором зобов'язань.

Загальна сума завданих ПрАТ «Трускавецькурорт» збитків станом на даний час становить 730 640,00 гри, що становить собою ринкову вартість викрадених матеріальних цінностей товариства станом на січень-лютий 2017 року.

Вимоги ПрАТ «Трускавецькурорт» до ПП «Олександр-гарант» про стягнення частини збитків в розмірі 511 460,90 грн., вказує заявник, заявлені товариством у позові, справа за яким станом на даний час знаходиться у провадженні Господарського суду Вінницької області (№ 902/200/17).

Частина збитків у розмірі 219 179,10 грн. була зарахована ПрАТ «Трускавецькурорт» в рахунок виконання зустрічного зобовязання ПрАТ «Трускавецькурорт» перед ПП «Олександр-Гарант» відповідно до заяви №53 від 30.01.2017 року.

Однак ПП «Олександр-гарант», не погоджуючись з таким зарахуванням, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до ПрАТ «Трускавецькурорт» про стягнення вказаної вище зарахованої суми (219 179,10 грн.). Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2017р., залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.2018р. у справі №914/188/17 позов ПП «Олександр-гарант» було задоволено та стягнуто з ПрАТ «Трускавецькурорт» грошові кошти в сумі 219 179,10 грн.

При цьому судами було встановлено, що оскільки ПП «Олександр-гарант» заперечує можливість зарахування зустрічних однорідних вимог, що свідчить про їх спірність, таке зарахування не відбулось, а відповідно і зустрічні зобовязання сторін щодо сплати грошових коштів в сумі 219 179,10 грн. не припинились.

Враховуючи зазначене, ПрАТ «Трускавецькурорт» має намір звернутись до господарського суду із позовом про стягнення частини збитків у розмірі 219 179,10 грн, завданих неналежним виконанням ПП «Олександр-Гарант» обовязків за договором про надання охоронних послуг №119 від 31.12.2013 року.

Щодо наявності підстав для забезпечення позову заявником зазначено наступне.

За інформацією, наявною в ПАТ «Трускавецькурорт», основні економічні та фінансові показники відповідача демонструють нестабільність діяльності підприємства і як наслідок існує ризик невиконання рішення суду ПП «Олександр-гарант» у разі його задоволення в майбутньому, що підтверджують наступні обставини.

Згідно з даними інформаційної системи «YOU CONTROL», фінансово-майновий стан субєкта малого підприємництва ПП «Олександр-гарант» за 2016 рік має мінливий характер, зокрема, існує поточна кредиторська заборгованість за:

товари, роботи, послуги становить 1 300 000,00 - 1 400 000,00 грн;

розрахунками з бюджетом 15 000,00 - 20 000,00 грн;

розрахунками з оплати праці 20 000,00 - 25 000,00 грн.

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ПП «Олександр-гарант» за 2016 рік становить орієнтовно 3 000 000,00 - 3 100 000,00 грн, що еквівалентно сукупним витратам підприємства, які теж становлять 3 000 000,00 - З 100 000,00 грн. Чистий прибуток підприємства за цей період становив 30 000,00 - 35 000,00 грн. Аналогічна ситуація щодо фінансово-майнового стану субєкта малого підприємництва ПП «Олександр-гарант» і у 2017 році.

Зазначене, вказує на факт невисокої рентабельності підприємства та свідчить про зменшення прибутку і зростання боргу підприємства.

Згідно з Інформацією, наявною в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отриманою 05.12.2017 року та 20.02.2018 року за кодом ЄДРПОУ відповідача, ПП «Олександр-гарант» не має у власності жодного нерухомого майна.

Відповідно до Інформації з Єдиного державного реєстру МВС про володіння транспортними засобами фізичною або юридичною особою, ПП «Олександр-гарант» не має у власності жодного транспортного засобу.

З наведеного вбачається, що ПП «Олександр-гарант» протягом 2016 року, 2017 році не отримує прибутки через збільшення заборгованості перед контрагентами, вартість чистих активів підприємства становить відємне значення, а будь-яке нерухоме чи рухоме майно у підприємства відсутнє.

Крім того, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, ПП «Олександр- гарант» неодноразово фігурувало у судових справах, зокрема щодо:

- стягнення податкового боргу сумі 74 223,29 грн, справа № 802/4045/ 14-а; про скасування податкового повідомлення-рішення, яким визначено податкове зобов'язання з податку на додану вартість за основним платежем 100 727,00 грн та 25 128,00 грн штрафної санкції, справа № 802/461/14-а;

- невиплати заробітної плати (про стягнення заборгованості по зарплаті та витрат за проїзд до місця роботи, справа № 127/12662/15-ц; про відсутність відомостей нарахування заробітної плати працівникам, справа № 127/15665/15-п).

- факту підроблення відомостей у звіті про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2012 рік та не сплати до бюджету адміністративно-господарської санкції в розмірі 12 712, 26 грн, справа 127/4884/14-к.

Також, як вже зазначалось вище, на даний час у провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/200/17 за позовом ПрАТ «Трускавецькурорт» до ПП «Олександр-гарант» про стягнення збитків в сумі 511 460, 90 грн.

Відсутність ПП «Олександр-гарант» майна, на яке може бути звернено стягнення, незадовільний фінансовий стан підприємства, його неспроможність сплачувати податки, невиплата заробітної плати працівникам дають підстави стверджувати про наявність обставин, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Таким чином, єдиним джерелом виплати боргу в сумі ціни позову, у випадку його задоволення, будуть грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках ПП «Олександр-гарант».

Заявник також звертає увагу суду на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 23.02.2017р., яке набрало законної сили 06.02.2018р. у справі №914/188/17 буде стягнуто з ПрАТ «Трускавецькурорт» на користь ПП «Олександр-гарант» грошові кошти в сумі 219 179,19 грн. Тобто, достеменно відомо, що підприємство отримає дохід у 2018 році.

Однак, станом на даний час, ПП «Олександр-гарант» має право вільно розпоряджатися своїми грошовими коштами, а враховуючи наведені обставини щодо фінансового та майнового стану підприємства, отримані ним грошові кошти можуть бути відразу перераховані іншим субєктам господарювання, а саме підприємство може бути припинено (ліквідовано), що унеможливить в майбутньому стягнення цих коштів на користь ПрАТ «Трускавецькурорт», тобто виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав товариства, у випадку задоволення позову з яким ПрАТ «Трускавецькурорт» має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З метою одинакового і правильного застосування законодавства щодо забезпечення позову Пленум Вищого господарського суду України надав господарським судам відповідні розяснення, які містяться у постанові від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Так, зокрема, йдеться в постанові, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про

такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації).

У даному випадку позивач, звернувшись з заявою про забезпечення позову, просить захистити його порушене право, оскільки неналежне виконання ПП «Олександр-гарант» своїх обовязків з охорони майна за договором призвело до зникнення майна заявника, а з долученої до матеріалів заяви інформації щодо діяльності ПП «Олександр-гарант» вбачається, відсутність у підприємства майна, на яке можна звернути стягнення, а незадовільний фінансовий стан підприємства, його неспроможність сплачувати податки, невиплата заробітної плати працівникам підприємства дають підстави стверджувати про наявність обставин, що можуть утруднити або унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.

Згідно п.1 ч.1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову має значення оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії (абз.3 п.3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»)

З аналізу діяльності ПП «Олександр-гарант» можна дійти висновку, що єдиним джерелом виплати боргу в сумі ціни позову, у випадку його задоволення, будуть грошові кошти, що обліковуються на банківських рахунках підприємства, відтак обраний заявником захід забезпечення позову, на думку суду, є обгрутованим.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи і впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов'язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов'язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі №1- 33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушень прав сторін на час вирішення спору в суді, в разі його задоволення - забезпечить можливість досягнення мети звернення з відповідним позовом до суду, захисту порушених прав та інтересів.

Таким чином, суд дійшов висновку заяву Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) задоволити. Вжити заходи до забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) до Приватного підприємства «Олександр-гарант» (21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ) шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми 219 179,10 грн. (двісті девятнадцять тисяч сто сімдесят девять гривень 10 копійок), що обліковуються на рахунках Приватного підприємства «Олександр-гарант»(21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ), а саме:

-№3, відкритому в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м. Києві, МФО380805;

- №0730, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 331401

- інших наявних рахунках ПП «Олександ-гарант».

Щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.141 Господарського процесуального кодексу України, метою зустрічного забезпечення є відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Оскільки такий захід забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти ПП «Олександр-гарант», що обліковуються на його банківських рахунках в межах ціни майбутнього позову лише обмежує право підприємства вільно розпоряджатись цими коштами, єдиними можливими збитками, які можуть бути спричинені ПП «Олександр- гарант» вжиттям цього заходу забезпечення позову може бути упущена вигода у вигляді доходу, який підприємство могло б отримати від розміщення цих коштів на банківському депозиті.

Ставки за депозитами провідних українських банків для юридичних осіб в гривні строком на три місяці без права часткового зняття коштів та дострокового розірвання договору станом на 19.02.2018р.:

Райфайзен банк Аваль - 10% річних;

Ощадбанк - 13,25% річних;

Укрсиббанк - 3,8% річних;

Креді ОСОБА_3 - 9% річних;

Укрсоцбанк - 12% річних;

ОСОБА_1 - 11% річних.

Середня ставка за депозитами вказаних банків становить 9,8% річних.

Таким чином, за розміщення на строк один місяць суми 219 179,10 грн. на банківському депозиті під середню у ставку за депозитами можливо отримати дохід 1 789,96 грн. (219179,10*9,8/100/12). Застосування для визначення доходу саме середньої ставки за депозитами викликано необхідністю диверсифікації ризиків неповернення вкладів (часткового розміщення коштів в різних банках), які виникають у звязку з їх розміщенням і які в умовах теперішньої економічної ситуації є досить значними.

Відповідно до ч.2 ст.141 Господарського процесуального кодексу України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом.

Згідно з ч.3 цієї статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у звязку із забезпеченням позову. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч.6 ст. 141).

Враховуючи положення Господарського процесуального кодексу України, з врахуванням позиції ПАТ «Трускавецькурорт», суд дійшов висновку здійснити зустрічне забезпечення шляхом щомісячного внесення ПАТ «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області, м. Львів, вул. Личаківська,128 (р/р 0738 в Державній казначейській службі України; МФО-820172, ЗКПО 03499974) грошових коштів в сумі 1790,00 грн. за кожен місяць дії забезпечення позову, починаючи з дня постановлення ухвали про забезпечення позову і до винесення судом рішення по суті спору. Визначити строк надання зустрічного забезпечення - протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.136, п.1.ч.1 ст.137, ст.ст.140, 141,234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) про вжиття заходів до забезпечення позову задоволити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) до Приватного підприємства «Олександр-гарант» (21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ) шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми 219 179,10 грн. (двісті девятнадцять тисяч сто сімдесят девять гривень 10 копійок), що обліковуються на рахунках Приватного підприємства «Олександр-гарант»(21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ), а саме:

-№3, відкритому в АТ «ОСОБА_2 Аваль» у м. Києві, МФО380805;

- №0730, відкритому в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 331401,

- інших наявних рахунках ПП «Олександ-гарант».

3. Здійснити зустрічне забезпечення шляхом щомісячного внесення ПАТ «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ) на депозитний рахунок Господарського суду Львівської області, 79014, м. Львів, вул. Личаківська,128 (р/р 0738 в Державній казначейській службі України; МФО-820172, ЗКПО 03499974) грошових коштів в сумі 1790,00 грн. за кожен місяць дії забезпечення позову, починаючи з дня постановлення ухвали про забезпечення позову і до винесення судом рішення по суті спору.

Визначити строк надання зустрічного забезпечення - протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ця ухвала відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом, який може бути предявлений до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Стягувач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Трускавецькурорт» (82200, м. Трускавець, бульвар Ю. Дрогобича,2; ).

Боржник ОСОБА_1 підприємство «Олександр-гарант» (21020, м. Вінниця, вул. Б. Лукяновського, 23; ).

Ухвала набирає законної сили у день її винесення 14.03.2018 р.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в строк і в порядку, передбачених ст. ст. 254-257 ГПК України.

Суддя Чорній Л.З.