ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 911/1035/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю. і Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО",

на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 (головуючий Яковлєв М.Л., судді: Разіна Т.І. і Чорна Л.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Байєр" (далі - ТОВ "Байєр"),

до товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" (далі - ТОВ "ФРАМ КО"),

про стягнення 4 131 353,90 грн.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Байєр" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "ФРАМ КО" про стягнення 4 092 778,93 грн. основного боргу, 34 841,92 грн. пені, 3 733,05 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Київської області від 07.09.2017 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ТОВ "ФРАМ КО" на користь ТОВ "Байєр" 4 092 778,93 грн. основного боргу, 34 841,92 грн. пені, 3 733,05 грн. 3% річних.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "ФРАМ КО" звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 апеляційну скаргу ТОВ "ФРАМ КО" на рішення господарського суду Київської області від 07.09.2017 та додані до неї матеріали повернути скаржнику без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Ухвала суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що ТОВ "ФРАМ КО" не надано доказів на підтвердження обґрунтованості клопотання про відстрочення сплати судового збору та, як наслідок, апеляційний суд відхилив вказане клопотання ТОВ "ФРАМ КО" та повернув апеляційну скаргу скаржнику без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, ТОВ "ФРАМ КО" звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу направити на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було порушено вимоги частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", чим позбавлено скаржника на доступ до суду.

Від ТОВ "Байєр" відзив на касаційну скаргу не надходив.

Перевіривши повноту встановлення апеляційним судом обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Суд апеляційної інстанції, виносячи оскаржувану ухвалу, встановив, що ТОВ "ФРАМ КО", заявляючи клопотання про відстрочення сплати судового збору, як на докази на підтвердження неможливості сплати судового збору посилається на ухвалу господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/776/17, якою вжито заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах суми 397 855,83 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ "Фрам Ко", та постанову відділу державної виконавчої служби від 13.06.2017 ВП № 53784307, якою накладено арешт у межах суми 397 855,83 грн. ТОВ "ФРАМ КО" зазначає, що на всі його рахунки накладено арешт, що унеможливлює здійснення операцій з перерахування коштів.

Дослідивши вказану ухвалу господарського суду Київської області, апеляційний суд посилання скаржника визнав такими, що не можуть слугувати належними обставинами в розумінні закону, які б слугували підставою для відстрочення сплати судового збору, оскільки такі не містять за своїм змістом посилання на виключні обставини неможливості його сплати, а саме:

- в ухвалі господарського суду Київської області від 11.04.2017 у справі № 911/776/17 та постанові відділу державної виконавчої служби від 13.06.2017 ВП № 53784307 чітко зазначено, що арешт на грошові кошти накладено в межах суми 397 855,83 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ "Фрам Ко", що не може беззаперечно свідчити про те, що арешт накладено на усі грошові активи, що належать відповідачеві;

- ТОВ "Фрам Ко" не надано письмових доказів стосовно того, що на всі рахунки товариства накладено арешт, що унеможливлює здійснення операцій з перерахування коштів.

Водночас апеляційним судом встановлено, що до апеляційної скарги ТОВ "Фрам Ко" додано квитанцію про сплату судового збору від 12.10.2017 № 66504 на суму 2 200,00 грн., у той час коли судовий збір, який підлягає сплаті за перегляд оскаржуваного рішення, складає 68 167,38 грн.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Водночас підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. Господарський суд вправі вчинити дії, про які йдеться у статті 8 Закону України "Про судовий збір", і зі своєї ініціативи з наведенням в ухвалі відповідних мотивів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору та, як наслідок, відхилив вказане клопотання ТОВ "ФРАМ КО".

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 97 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У зв'язку з цим апеляційною інстанцією апеляційну скаргу ТОВ "ФРАМ КО" на рішення господарського суду Київської області від 07.09.2017 та додані до неї матеріали повернуті скаржнику без розгляду.

Посилання ТОВ "ФРАМ КО" в касаційній скарзі на те, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали було порушено вимоги частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", чим позбавлено скаржника на доступ до суду, не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними доводами суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки апеляційним судом було прийнято ухвалу з дотриманням норм процесуального права, що надає підстави залишити її без змін.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін прийняту у даній справі ухвалу суду апеляційної інстанції, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 304, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ФРАМ КО" залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.10.2017 у справі № 911/1035/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко