РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018Справа № 910/19940/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 56 652,98 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "МАРІУПОЛЬСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМЕНІ ІЛЛІЧА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 56 652,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було здійснене перевезення вантажу, оформленого залізничною накладною №52154234 від 27.09.2017. В ході перевезення було встановлено факт нестачі, що були зафіксовані шляхом складання комерційних актів №485604/952 від 30.09.2017; №485604/953 від 30.09.2017; №485604/954 від 30.09.2017; №485604/955 від 30.09.2017; №485604/956 від 30.09.2017; №485604/957 від 30.09.2017, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 56 652,98 грн. розміру недостачі (вартості втраченого вантажу).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19940/17. Розгляд справи призначено на 11.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017, чинної з 15.12.2017., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 11.01.2018 розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Через відділ діловодства суду 15.01.2018 відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що позивачем не надано належних доказів на обґрунтування позову. Так, до позовної заяви позивачем не надані платіжні документи, які підтверджують оплату рахунку-фактури №91700728 від 27.09.2017, на цій підставі твердження позивача про завдання збитків не підтверджується матеріалами справи.

Позивачем подана відповідь на відзив, яка долучена судом до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (відправник, одержувач, вантажовласник) (в подальшому реорганізовано в приватне акціонерне товариство) укладено договір №1970/ДФ/10017 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги (далі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору від 01.02.2016 вантажовласник зобов'язався пред'являти виконавцю у визначені терміни місячні плани перевезень, заявки на подачу вагонів (контейнерів) та здійснювати навантаження (вивантаження) вантажів, що відправляються ним, або прибувають на його адресу.

В свою чергу, у п. 2.2 Договору виконавець зобов'язався приймати до перевезення та видавати вантажі вантажовласника, подавати під навантаження (вивантаження) вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається у додатку до цього договору.

У розділі 3 Договору сторони передбачили порядок проведення розрахунків за надані виконавцем послуги.

Згідно з пунктом 7.1 Договору виконавець надає вантажовласнику послуги на станціях Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" за умови наявності коштів на його особовому рахунку.

Додатковою угодою № 6 від 10.03.2017 внесено зміни до пункту 7.4 Договору, відповідно до якого визначено строк дії Договору до 31.12.2017.

На виконання договору № 245/108/16СБ від 01.02.2016, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" та Публічним акціонерним товариством "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", 30.09.2017 на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці надійшов вантаж, а саме, кокс доменний, одержувачем якого є позивач, відправник ПрАТ «АКХЗ», що підтверджується залізничною накладною № 52154234 від 27.09.2017.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/952, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 52238375 в кількості 1 900 кг. про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/953, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 56339526 в кількості 1 950 кг. про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/954, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 55022032 в кількості 1 900 кг. про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/955, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 53527263 в кількості 1 950 кг. про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/956, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 60028743 в кількості 2000 кг, про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

30.09.2017 на станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці був складений комерційний акт № 485604/957, який свідчить про недостачу вантажу в вагоні № 53547147 в кількості 2300 кг. про що в накладній № 52154234 від 27.09.17 р. була зроблена відповідна відмітка.

Спір у справі виник у зв'язку з наявністю, на думку позивача, вини відповідача у частковій втраті вантажу під час його перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки на суму 56 652,98 грн.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги за договором №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015 як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором перевезення, який підпадає під правове регулювання глави 64 розділу ІІІ книги 5 Цивільного кодексу України, глави 32 Господарського кодексу України, положень Закону України "Про залізничний транспорт".

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі (ч. 3 ст. 307 Господарського кодексу України).

Матеріалами справи (накладною №52154234 від 27.09.2017) підтверджується прийняття вантажу до перевезення Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (перевізник) від ПАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення - Маріуполь - Сортувальний.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Частиною 1 статті 110 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (надалі - Статут залізниць України), передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

У статті 52 Статуту залізниць України передбачено, що на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Пунктами 1, 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, складаються комерційні акти та акти загальної форми; комерційні акти складаються для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Як встановлено судом, за результатами зважування вантажу, який перевезено згідно з накладною № 52154234 від 27.09.2017, виявлено його часткову втрату, а саме: у вагоні №52238375 в кількості 1 900 кг, про що складено комерційний акт №485604/952; у вагоні 56339526 у кількості 1 950 кг, про що складено комерційний акт №485604/953; у вагоні №55022032 у кількості 1 900 кг, про що складено комерційний акт № 485604/954; у вагоні №53527263 у кількості 1 950 кг, про що складено комерційний акт № 485604/955; у вагоні №60028743 у кількості 2000 кг., про що складено комерційний акт № 485604/956; у вагоні №53547147, в кількості 2300 кг, про що складено комерційний акт № 485604/957.

Так, в комерційному акті № 485604/952 зазначено, що на підставі акту загальної форми №1-346 від 30.09.2017 станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №52238375. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправникам на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 800 кг, нетто - 46 250 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 68 150, тара з брусу - 23 800 кг, нетто - 44 350 кг, що менше документа на 1900 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. З правого боку за рухом потягу над 1-2-м люками присутня виїмка довжиною 1900мм, шириною 600мм, глибиною 300мм, над 6-7 люками виїмка 2000мм х 400мм х 500мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

В комерційному акті № 485604/953 зазначено, що на підставі акту загальної форми №1-346 від 30.09.17 станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №56339526. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 300 кг, нетто - 41 750 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 63 100, тара з брусу - 23 300 кг, нетто - 39 800 кг, що менше документа на 1950 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. Над 1-2-м люками за рухом потягу присутня виїмка довжиною 2100мм, на ширину вагону, глибиною 500мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

В комерційному акті № 485604/954 зазначено, що на підставі акту загальної форми №1-346 від 30.09.17р станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №55022032. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 43 800 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 65 350, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 41 850 кг, що менше документа на 1950 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. Над 1-2-м люками за рухом потягу присутня виїмка довжиною 2000мм, на ширину вагону, глибиною 200мм, над 7-м люком з правого боку за рухом потягу є виїмка 1000мм х 500мм х 400мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

В комерційному акті № 485604/955 зазначено, що на підставі попутного акту загальної форми №12473 від 29.09.17р станції Волноваха Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №53527263. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 39 550 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 60 600, тара з брусу - 23 000 кг, нетто - 37 600 кг, що менше документа на 1950 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. З правого боку за рухом потягу є виїмки над 2-4-м люками і над 4-7 люками довжиною 4500-6000мм, на 1200мм, глибиною 600-800мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

В комерційному акті № 485604/956 зазначено, що на підставі акту загальної форми №1-346 від 30.09.17р станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №60028743. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 43 000 кг, При переважуванні вага виявилась: брутто - 64 500, тара з брусу - 23 500 кг, нетто - 41 000 юу що менше документа на 2000 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. Над 1-7-м люками за рухом потягу присутні виїмки довжиною 1000мм, на ширину вагону, глибиною 300мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

В комерційному акті № 485604/957 зазначено, що на підставі акту загальної форми №1-346 від 30.09.17 станції Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на станції призначення здійснювалось комісійне переважування вагону №53547147. За документом значиться ватаж - кокс домений. Вага визначена відправником на вагонних вагах: брутто - не вказано, тара з брусу - 23 300 кг, нетто - 44 300 кг. При переважуванні вага виявилась: брутто - 65 300, тара з брусу - 23 300 кг, нетто - 42 000 кг, що менше документа на 2300 кг. Вантаження в вагоні вище рівня бортів на 400-500мм, «шапкообразна». Поверхня вантажу маркована вапном однією поздовжньою смугою уздовж вагону. Над 1-7-м люками за рухом потягу присутні виїмки довжиною 1200мм, на ширину вагону, глибиною 300мм. Маркування порушено. Вагон у технічному стані справний.

Судом встановлено, що комерційні акти: №485604/952; №485604/953; № 485604/954; №485604/955; №485604/956; №485604/957 складені у відповідності з Правилами складання актів.

Розрахунок шкоди, спричиненої внаслідок недостачі вантажу проведений позивачем відповідно до Правил перевезення вантажів та становить 56 652,98 грн.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Відповідно до ч.1 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Отже, обставини недостачі, які зафіксовані у комерційній них актах №485604/952; №485604/953; № 485604/954; №485604/955; №485604/956; №485604/957, свідчать про незабезпечення залізницею збереження вантажу в процесі перевезення.

Частина 1 статті 314 ГК України передбачає, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до ч. 2 статті 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно ст. 105 Статуту залізниць України залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Матеріалами справи доведено, що Відповідач не виконав покладених на нього законом та договором перевезення, укладеним між ним та вантажовідправником на користь Позивача, цивільно-правових зобов'язань в частині забезпечення схоронності перевезеного вантажу.

Порушення відповідачем своїх обов'язків полягає в частковій втраті вантажу і складається з ними в причинно-наслідковому зв'язку.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою Відповідача та збитками, завданими Позивачеві доведений обставинами та фактами встановленими судом, якій полягає у тому, що внаслідок недбалого ставлення до своїх обов'язків за Договором на перевезення в частині забезпечення схоронності перевезеного вантажу (Позивачу) було завдано майнової шкоди.

Про наявність вини Відповідача свідчать два елементи: а) наявність у останнього реальної можливості діяти правомірно і попередити наступ негативних наслідків (збитків) і б)невжиття ним всіх необхідних заходів для недопущення протиправної поведінки та попередження настання збитку.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами, за визначенням ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За висновками суду, всупереч викладеним вище нормам закону, враховуючи обставини, встановлені у комерційних актах №485604/952; №485604/953; № 485604/954; №485604/955; №485604/956; №485604/957 відповідачем не було спростовано надані позивачем докази та не доведено суду, що втрата вантажу сталася не з вини перевізника.

Статтею 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Суд не приймає до уваги твердження Відповідача, що ненадання доказів заподіяних збитків, виходячи з наступного.

Згідно п. 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження кількості та розміру дійсної вартості втраченого вантажу до позову надані оригінали комерційних актів (у кількості 6), оригінал залізничної накладної, належним чином засвідчені копії виданого вантажовідправником рахунку-фактури № 91700728 від 27.09.2017р. і сертифікатів якості.

Крім того, до позову додані копії платіжного доручення № від 25.10.2017 та реєстр до нього. У вищевказаному платіжному доручені в розділі «призначення платежу» вказаний рахунок № 91700728 від 27.09.2017р. Отже, вартість вантажу у спірних вагонах була сплачена позивачем у повному обсязі.

Позивачем правомірно враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п. "г" ст. 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

З урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 2% від маси вантажу, оскільки з перевізних документів вбачається, що вантаж - кокс доменний був відправлений у вологому стані.

При здійсненні перевірки наданого позивачем розрахунку ціни позову, господарським судом встановлено, що такий розрахунок є вірним, а сума збитків, заподіяних позивачу внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 56 652,98 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги встановлений судом факт втрати частини вантажу, та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд до дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення суми збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 56 652,98 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Левченка, буд. 1; ідентифікаційний код 00191129) суму збитків, які виникли у зв'язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 56 652 (п'ятдесят шість тисяч шістсот п'ятдесят дві) грн. 98 коп. та судовий збір у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.03.2018

Суддя І.І.Борисенко