ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2018 м. ДніпроСправа № 904/508/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення недобору провізної плати у сумі 282 226,08 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 -представник за довіреністю від 20.10.2017

Від відповідача ОСОБА_2 представник за довіреністю №14-474 від 02.11.2017

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення недобору провізної плати у сумі 282 226,08 грн.

Позовна заява обґрунтована тим, що в квітні 2017 року за накладними №№ 40376212, 40367997, 40366551, 40366577, 40366734, 40366643, 40366742, 40366460, 40366478, 40366544, 40366601, 40366635, 40378531, 40378614, 40378499, 40378580, 40344806, 40383671, 40381006, 40381204, 40381337, 40381360, 40382228, 40382293, 40382194, 40382202, 40382269, 40381378, 40381345, 40381154, 40388969, 40388944, 40388902, 40388910, 40388860, 40388886, 40388928, 40388894, 40391088, 40391104, 40391047, 40367989, 40391062, 40391070, 40452757, 40452781, 40452807, 40452732, 40452740, 40452799, 40455750, 40452765, 40452724, 40455768, 40455719, 40421711, 40444929, 40444937, 40444952, 40458887, 40458994, 40458895, 40459018, 40458960, 40458945, 40458903, 40459059, 40458911, 40458952, 40458929, 40458937, 40459034, 40459000, 40459042, 40459026, 40460305, 40460321, 40460313, 40460289, 40460297, 40460347, 40467789, 40467771, 40467755, 40467797, 40465270, 40467805, 40467763, 40465288, 40465296, 40465304, 40444911, 40444960, 40469041, 40484164, 40484222, 40484305, 40484180, 40471559, 40471542, 40471575, 40484214, 40484339, 40484362, 40484370, 40484354, 40484206, 40484347, 40346793, 40346892 на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" надходило власні вагони з додатковим обладнанням (зйомним дахом).

Станціями відправлення з платника тарифу за перевезення власних порожніх напіввагонів, обладнаних зйомним дахом, які прямували на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" по накладним, було стягнуто провізну плату розраховану по схемі 14.1 із застосуванням виняткового тарифу 2006.

На виконання розпорядження від 07.07.2017 № НЗ-1-16/236 за підписом першого заступника начальника регіональної філії "Придніпровська залізниця" було проведено перевірку плати за перевезення власних вагонів із зйомним обладнанням на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

За результатами перевірки, засвідченої актом від 03.08.2017, виявлено, що після закінчення дії договору на перевезення на особливих умовах від 22.04.2016 № НЗ-1-18/89 залізницею за перевезення за вищевказаними накладними недоотримано тариф.

Станцією Кривий Ріг-Головний за результатами ревізії складено акт загальної форми ГУ-23 №6232 від 07.08.2017, що фіксує недоотримання належних залізниці коштів у вигляді тарифу за перевезення у сумі 282 226,08 грн.

Ухвалою суду від 16.02.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 05.03.2018.

Відповідач 26.02.2018 надав до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечив та зазначив, що сторони погоджують суму попереднього перерахування грошових коштів на особовий рахунок Вантажовласника за дві доби до надання транспортних послуг. У міру виконання перевезень та надані послуги Залізниця списує відповідні суми грошових коштів з особового рахунку Вантажовласника, на підставі оформлених перевізних документів.

Пункт 2.3. Договору, передбачає, що Залізниця зобов'язується вести облік нарахованих і сплачених грошових коштів та надавати Вантажовласнику відповідні розрахункові документи через станцію Кривий Ріг або Технологічний центр з обробки перевезень документів.

Пункт 3.4. Договору, встановив, що не рідше одного разу на місяць Вантажовласник і Залізниця проводять звірку розрахунків, результати якої оформляються актом.

26 квітня 2016 року Наказом Міністерства інфраструктури України № 161 внесені зміни до п. 24.1. Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги, а саме виключено плату за перевезення додаткового обладнання у порожніх вагонах. Розрахунок плати за вказані перевезення повинен здійснюватися як за вантаж, тобто за тарифною схемою 1 для універсального вагону Збірника тарифів.

Однак, враховуючи те що 22 квітня 2016 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір № НЗ-1-18/89 за яким сторони узгодили перевезення вантажів на особливих умовах, оплата за послуги до 31 грудня 2016 року здійснювалася на підставі Договору № НЗ-1-18/89.

Відповідач зазначає, що на думку Позивача починаючи з 1 січня 2017 року плата за перевезення порожніх власних (орендованих) вагонів з додатковим обладнанням мала б здійснюватися відповідно до Збірника тарифів, як за перевезення вантажу масою 10 тон.

Відповідно до позовної заяви, послуги по яким Позивач провів невірне нарахування, надані у квітні 2017 року. Свої розрахунки Позивач здійснював за допомогою програмного забезпечення АРМ ТВК.

Відповідач зазначає, що в даному випадку необхідно звернути увагу на те, що відповідно до умов Договору (п.2.3, 3.2) перевезень, обов'язок по обліку нарахованих і сплачених грошових коштів покладено на Залізницю, та їй надано інструменти для перевірки правомірності нарахування та сплати грошових коштів за послуги - проведення звірки розрахунків.

Крім того, відповідач зазначає, що Позивач у позовній заяві жодним чином не пояснює чому в обліку нарахування плати, що є зоною відповідальності Позивача, допущено помилку, а саме застосовано невірний коефіцієнт, та чому це не виявлено на підставі Актів звірки.

У відзиві на позов зазначено, що внесення змін до Збірника тарифів відбулося 26 квітня 2016 року Наказом Міністерства інфраструктури України № 161, то Позивач був повідомлений про нові тарифи на послуги. Навіть беручи до уваги, що до 31 грудня 2016 року діяли особливі умови перевезення (відповідно до Договору № НЗ-1-18/89 від 22 квітня 2016 року), то починаючи з 1 січня 2017 року Позивач повинен був проводити нарахування плати на підставі діючих тарифів.

Відповідач зазначає, що оскільки послуги з перевезення вантажів надано у березні 2017 року, то з урахуванням п. 5 ст. 315 Господарського кодексу України та 137 Статуту Залізниць, строк позовної давності сплив в якнайпізніше 30 вересня 2017 року, що свідчить про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду.

Також відповідач зазначає, що на підставі Акту ревізії, позивачем 7 серпня 2017 року було складено декілька актів загальної форми в тому числі акт загальної форми № 6232, який зазначив, що в результаті проведеної ревізії було виявлено факт недобору на суму 2 003 665,80 грн. з ПДВ. На підставі зазначеного, позивач помилково вважає, що строк позовної давності має обчислюватись з дати складення акту проведення ревізії (03.08.2017), оскільки строк позовної давності має обраховуватись окремо по кожній накладній - протягом 6 місяців з дати складення накладної.

Крім того, Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акту, але не менше як двома особами.

Однак, акт загальної форми № 6232 від 7 серпня 2017 року, складено не по факту виявлення недобору, а лише для фіксування результатів ревізії яка була проведена 3 серпня 2017 року, що не відповідає Правилам складання актів, оскільки особи які підписали Акт загальної форми 6232 від 7серпня 2017 року, не виявляли факт недобору і фактично не можуть засвідчити обставини, що стали підставою для складання акту.

Відповідач не визнає належним доказом і Акт ревізії. Враховуючи що в Акті ревізії не зазначено, що він є частиною будь-якого документу, а є лише посилання на наявність розрахунків до нього, то даний документ необхідно розглядати, як цілісний і повністю сформованим.

При цьому в Акті ревізії не зазначено, час перевірки, місце перевірки, що саме перевіряли (накладні, виписку по особовому рахунку, в якій формі), за який період часу здійснювалася перевірка.

Крім того, відповідач зазначає, що факт видання розпорядження від 07.07.2017 року №НЗ-1-16/236 на проведення перевірки нарахування плати за перевезення свідчить про те, що очевидно Позивач ще у липні 2017 року знав про допущені ним порушення у нарахуванні плати за перевезення. Зазначене є важливим, оскільки факт обізнаність Позивача у липні 2017 року про наявність порушень у нарахуванні тарифу унеможливлює подання позову після закінчення січня 2018 року, тоді як позов було подано у лютому 2018 року.

Також відповідач зазначає, що не можливо пояснити помилку у нарахуванні Позивачем плати за перевезення протягом 8-ми місяців. Позивач намагається нівелювати власні прорахунки у нарахуванні плати і як наслідок власні втрати тим, що свої ж працівники провели перевірку і виявили порушення після спливу 8 місяців.

Відповідач зазначає, що не надано жодного доказу того, що Позивач був позбавлений можливості виявити такі порушення раніше ніж було проведено ревізію.

В даному випадку строк позовної давності необхідно рахувати з дати надання послуг (дата накладної), тому, що обов'язок по веденню обліку нарахованих і сплачених грошових коштів покладено саме на Позивача. І саме Позивач, повинен бути обізнаний які тарифи діють в період надання послуг, та як вони нараховуються і сплачуються контрагентами.

Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги є регульованим тарифом і не потребує додаткового погодження сторонами. Тому Позивач був обізнаний з діючими тарифами та нарахуваннями які проводилися для Відповідача.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві на позов, заявив клопотання про застосування строку позовної давності, просив суд застосувати до спірних правовідносин положення чинного законодавства про наслідки спливу позовної давності та відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу для підготування заперечень на відзив відповідача.

У зв'язку з необхідністю надання позивачем додаткових доказів та пояснень по справі, суд оголошує перерву в підготовчому засіданні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 174-185, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Оголосити перерву в підготовчому засіданні до 19.02.2018 о 10:30 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в кабінеті № 2-403 за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

2. Роз'яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 ГПК України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя ОСОБА_3