УХВАЛА

м. Київ

07.03.2018Справа № 910/15906/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участю секретаря судового засідання Бугаєнко Я.В., розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС»

про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/15906/17

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» 03680, м. Київ, вул. Тверська,5)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» (01042,м. Київ, вул. Івана Кудрі,14, оф.8)

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «Тернопільське лісове господарство» (46001, м. Тернопіль,вул. Багата, 5-А)

про стягнення 425 461,03 грн.

за участю представників

від стягувача: не з'явились

від боржника: не з'явились

від третьої особи: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» про стягнення 425 461,03 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2017р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р., у справі №910/15906/17 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Укрзалізниця» 425 661, 03 грн. - додаткових зборів та тарифу, 6 381, 92 грн. - судового збору.

24.01.2018р. до господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» про розстрочку виконання рішення суду від 15.11.2017р. у справі № 910/15906/17 до 01.07.2018 року по 71 000,00 грн. щомісяця.

25.01.2018р. суд вирішив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» вих. № МРТ-4501 від 22.01.2018р. про розстрочку виконання рішення суду відкласти до повернення матеріалів справи № 910/15906/17 з Київського апеляційного господарського суду до Господарського суду міста Києва.

22.02.2018р. до Господарського суду міста Києва надійшли матеріла справи № 910/15906/17 з Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018 року апеляційні скарги Державного підприємства "Тернопільське лісове господарство", Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРУДТРАНС" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2017 у справі №910/15906/17 залишено без змін.

На виконання вищевказаного рішення 22.02.2018р. видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.02.18р. розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» про розстрочку виконання рішення суду у справі № 910/15906/17 призначено на 07.03.2018р.

03.03.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшов супровідний лист від ТОВ «МЕТРУДТРАНС» з наддам доказів щодо скрутного фінансового становища боржника.

06.03.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшли письмові пояснення стягувача, у яких останній зазначає, що з урахуванням строків, встановлених у п. 5 ст. 331 ГПК України, ПАТ «Українська залізниця» вбачає за можливе віднести на розсуд суду вирішення питання перо надання розстрочення боргу. При цьому, стягувач звертає увагу, що у заяві про розстрочення боргу заявником наведено некоректний розрахунок суми платежів відповідно до періоду розстрочення та не враховано суму судового збору у розмірі 6 381,92 грн.

У судове засідання, призначене на 07.03.2018р., представники стягувача, боржника та третьої особи не з'явились, клопотань щодо відкладення розгляду заяви не направляли, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд дійшов висновку про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити та розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Положення ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

При розгляді заяви про розстрочку рішення суду, суду необхідно встановити обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі у визначений строк або встановленим господарським судом способом, врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч. 2 ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В обґрунтування поданої заяви, боржник зазначає, що у провадженні Господарського суду м. Києва перебувають інші позовні заяви, за якими заявлено вимоги про стягнення з боржника сум платежів за затримку вагонів, у результаті чого можливе виконавча служба стягуватиме у примусовому порядку кошти та виконавчий судовий збір, накладаючи арешти на рахунки підприємства, що може завдати негативні насідки боржнику у вигляді неможливості сплати податків, виконання контрактів з надання послуг транспортного експедирування. З огляду на викладене, заявник вважає, що у разі відмови у розстрочці виконання рішення суду, можуть існувати підстави, які призведуть до призупинення діяльності суб'єкта господарювання та подальшого банкрутства підприємства.

Таким чином, боржник звертається до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення, оскільки це може сприяти продовженню господарської діяльності відповідача та надасть можливість сплатити заборгованість ПАТ «Українська залізниця».

Крім того, суд звертає увагу, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 326 Господарського кодексу України вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Таким чином, суд вважає за доцільне врахувати позицію заявника, що розстрочка виконання рішення суду надасть можливість боржнику продовжувати господарську діяльность та сплатити заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, суд прийняв до уваги наведені заявником обставини в обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду, які ускладнюють виконання рішення у зв'язку з наявністю заборгованістю в інших провадженнях та неспроможністю на даний час сплатити борг у повному розмірі.

Таким чином, враховуючи негативні наслідки для боржника при виконанні рішення суду, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, можливість боржника виконати судове рішення при наданні розстрочки, та враховуючи позицію стягувача, суд дійшов до висновку про задоволення заяви ТОВ «МЕТРУДТРАНС» та про розстрочення заборгованості у розмірі 425 461,03 за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2017р. у справі № 910/15906/17, з урахуванням судового збору у розмірі 6 381,92 грн., рівними частинами до 01.07.2018р.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРУДТРАНС» про розстрочку виконання рішення суду від 15.11.2017р. у справі № 910/15906/17 задовольнити.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.11.2017р. у справі № 910/15906/17, а саме суму боргу у розмірі 425 461,03 грн. та судового збору у розмірі 6 381,92 грн. до 01.07.2018 року щомісячно рівними частинами:

- 107 960,72 грн. до 01.04.2018 року;

- 107 960,72 грн. до 01.05.2018 року;

- 107 960,72 грн. до 01.06.2018 року;

- 107 960,79 грн. до 01.07.2018 року.

Ухвала набирає законної сили 07.03.2018 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Пукшин Л.Г.