РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018Справа № 910/961/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДЖЕРЕЛО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР"

про стягнення 1 251 055,50 грн.

Суддя О.В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Ніколенко О.В., представник, довіреність № б/н від 11.01.2018 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДЖЕРЕЛО" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР", в якому просить стягнути 1 251 055, 50 грн. заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем було порушено умови договору поставки № 220317/2ДЖ від 22.03.2017 року, а саме несплачено повну вартість поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2018 року відкрито провадження у справі № 910/961/18 та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, розгляд справи призначено на 06.03.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/961/18 до судового розгляду по суті.

Під час розгляду спору по суті представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання 06.03.2018 не з'явився, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, оскільки ухвала була надіслана відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в відомостях з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом направлення на адресу суду поштовим відправленням.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія «Джерело» (як продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український дистрибуційний центр» (як покупець) 22 березня 2017 року був укладений договір поставки за № 220317/2 ДЖ. (далі - договір).

Відповідно до умов договору поставки позивач зобов'язався передати у власність (поставити), а відповідач прийняти та оплатити мініральні добрива, кількість, номенклатура, ціна, терміни й умови поставки кожної партії товару визначена сторонами у специфікаціях, які є доповненнями до даного договору і є його невід'ємними частинами (п. 1.1. договору).

За умовами п.6.1. договору поставки сторони домовилися, що поставка товару може здійснюватися залізничним або іншим видом транспорту на умовах поставки інкотермс 2000, з урахуванням умов та особливостей, що випливають з умов даного договору.

Ціну та загальну вартість договору сторони погодили у розділі 5 договору поставки, відповідно до п. 5.1 якого передбачено, що ціна однієї метричної тони повару (включаючи упаковку, в разі її наявності) і загальна вартість товару визначається сторонами у додатках до даного договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору поставки від 22.03.2017 року, загальна сума договору поставки становить 2 700 000 грн., 00 коп. Строк поставки березень 2017р. - квітень 2017 p.; червень 2017 року.

У п. 4.1 договору поставки сторони визначили, що покупець здійснює оплату вартості товару, шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у національній валюті України, на розрахунковий рахунок продавця, на підставі виставлених рахунків продавця. Оплата здійснюється протягом 2-х банківських днів з дати отримання товару, якщо інше не передбачено в додатках.

Згідно п. 7.2. договору поставки право власності на партію товару, що постачається за договором, переходить від продавця до покупця з моменту підписання видаткової накладної.

Строк дії договору поставки, згідно п. 11.3. - з моменту його підписання сторонами та до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2 369 401,06 грн. Поставлений товар був отриманий відповідачем без зауважень та претензій щодо якості та кількості, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями видаткових накладних.

30 липня 2017 року року відповідач повернув ТОВ «Дистрибуційна компанія «Джерело» товар, а саме Аміачна селітра ГОСТ 2-2013 марка «Б» в біг-бегах на суму 1 362 240 грн., що підтверджується копією акту щодо повернення постачальнику Товару за №23-0001 від 30 липня 2017 року.

Відповідач в порушення договірних умов, не розрахувався за поставлений товар в повному обсязі, на підставі чого заборгованість відповідача за вказаним договором поставки перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія «Джерело» станом на 14.01.2018 рік становить - 1 007 161,06 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 1 007 161,06 грн. грн. підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктами 9.5. та 9.6. договору нарахував та просить стягнути з відповідача 118 872,60 грн. пені. та 70 501,27 грн. штрафу.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 9.5 договору сторони передбачили, що за несвоєчасну оплату за даним договором покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від простроченої суми за кожен день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє покупця від сплати основної суми заборгованості.

Згідно з п. 9.6. договору встановлено, що крім пені, передбаченої п. 9.5. у випадку несвоєчасної оплати товару, покупець зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 7% від вартості неоплаченого товару.

Здійснивши перерахунок пені та штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені та шрафу підлягають задоволенню повністю у розмірі 118 872,60 грн. та 70 501,27 грн. відповідно за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 40 778,57 грн. інфляційних втрат та 13 742,00 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю, а саме, у розмірі 40 778,57 грн. та 13 742,00 грн. відповідно за визначений позивачем період.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Враховуючи зібрані докази по справі, пояснення представників сторін та керуючись статтями 129, 232, 236-241 ГПК України

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДИСТРИБУЦІЙНИЙ ЦЕНТР" (03115, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 121-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ "ДЖЕРЕЛО" (03186, м. Київ, вул. А. Антоновича, буд. 2/32, корп. 76, ) 1 007 161 (один мільйон сім тисяч сто шістдесят одну) грн. 06 коп. заборгованості, 118 872 (сто вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят дві) грн. 60 коп. пені, 70 501 (сімдесят тисяч п'ятсот одну) грн. 27 коп. штрафу, 40 778 (сорок тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 57 коп. інфляційних втрат, 13 742 (тринадцять тисяч сімсот сорок дві) грн. 00 коп. трьох процентів річних та 18 765 (вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 83 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 13.03.2018 р.