ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" лютого 2018 р. Cправа № 902/1036/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Павловій Т.С., розглянувши в судовому засіданні матеріали справи

за позовом заступника прокурора Вінницької області, м.Вінниця в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, м.Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське", м.Погребище Погребищенського району Вінницької області

про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок

за участю:

прокурора Їжаківської Вікторії Олегівни (довіреність №06-14/59, сл. посвідчення №048480 від 01.11.2017);

позивача Тиховського Миколи Олеговича (довіреність №06-14/59 від 11.10.2017);

відповідач - не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Вінницької області звернувся до господарського суду Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з позовом про зобов'язання товариство з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" звільнити самовільно зайняті земельні ділянки, що використовуються відповідачем для вирощування сільськогосподарських культур на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області без правових підстав з порушенням вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Ухвалою суду від 26.12.2017 судом вирішено справу №902/1036/17 розглянути за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 30.01.2018.

За результатами підготовчого засідання, ухвалою суду від 30.01.2018 закрито підготовче провадження у справі №902/1036/17; справу призначено до розгляду на 28.02.2018.

На визначену судом дату (28.02.2018) до суду з'явились прокурор та представник позивача.

Відповідач правом участі в засіданні суду повторно не скористався; визначених ухвалами суду доказів не подав; про місце, час та дату судового засідання повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується відміткою на штемпелі канцелярії суду №1376-1378 від 06.02.2018 про направлення на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" ухвали суду від 30.01.2018 рекомендованою кореспонденцією.

Разом з цим, слід зазначити, що ухвала суду від 26.12.2017 про призначення підготовчого засідання у справі, повернута до суду відділенням поштового зв'язку з зазначенням в графі "причина повернення (досилання)" - "за закінченням терміну зберігання".

При цьому суд зважає на положення ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, п.п. 4 та 5 ч. 6 якої визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Частиною 10 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення відповідно до цієї статті вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Згідно зі ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 №755-IV якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, та Господарського процесуального кодексу України, що також підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але відповідач не скористався своїм правом на участь свого представника у судовому засіданні.

При цьому, статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України зобов'язують сторони користуватись рівними їм процесуальними правами.

Враховуючи те, що норми статей 182, 183 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною першою ст.202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Судовий розгляд справи здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні (28.02.2018) позов підтримали в повному обсязі та просили суд позовні вимоги викладені в позовній заяві задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

24.05.2017 начальником відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного регулювання Цибком В.В. в доповідній записці адресованій начальнику Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козаку Ю.В. було зазначено, що під час проведення перевірки 18.05.2017 на території Розкопанівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області були виявлені факти самовільного зайняття земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 132,308 га з кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 55,8830 га; НОМЕР_2 площею 8,6004 га; НОМЕР_3 площею 4,0262 га; НОМЕР_4 площею 30,5531 га; НОМЕР_5 площею 33,2453 га.

15.06.2017 начальником Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козаком Ю.В. у відповідності до ст.ст.187-188 Земельного кодексу України, Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", "Про охорону земель", Положення про Головне Управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 №308, враховуючи доповідну записку Цибка В.В. було видано наказ №139/ДК "Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності".

З огляду на вказане, Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідно до наказу №139-ДК від 15.06.2017 здійснено державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства шляхом проведення перевірки при використанні земельних ділянок орієнтовними площами 8,6004 га, 4,0262 га, 55,883 га, 30,5531 га, 33,2453 га на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району.

У результаті перевірки управлінням з контролю за використанням земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області встановлено, що земельні ділянки державної форми власності сільськогосподарського призначення загальною площею 132,3080 га з кадастровими номерами НОМЕР_1, площею 55,8830 га (за інформацією з публічної кадастрової карти ділянка поділена на ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_6 площею 1,3213 га; НОМЕР_7 площею 8,5794 га; НОМЕР_8 площею 3,6383 га; НОМЕР_11 площею 42,344 га), НОМЕР_5 площею 33,2453 га, НОМЕР_3 площею 4,0262 га, НОМЕР_9 площею 8,6004 га, НОМЕР_4 площею 30,5531 га (за інформацією з публічної кадастрової карти ділянка поділена на ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_12 площею 6,00 га, НОМЕР_10 площею 24,5531 га), що розташовані на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району, використовуються товариством з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" в особі директора ОСОБА_4 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме для вирощування сільськогосподарських культур: кукурудзи, пшениці, соняшника за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо таких земельних ділянок.

11.07.2017 за результатами перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області складено акт перевірки та акт обстеження земельних ділянок №86.

21.07.2017 позивачем директору товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" ОСОБА_4 надіслано повідомлення №139/0/92-17-ДК/0004/04/01/17 про виклик на 07.08.2017 для надання пояснень у зв'язку з виявленим порушенням вимог земельного законодавства рекомендованим листом з повідомленням, однак на вказану в повідомленні дату керівник товариства не з'явився, про об'єктивні причини неявки не повідомив.

17.08.2017 заступник начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_5 було надіслано лист-зверненя №10-2-0.441-9893/2-17 на адресу прокуратури Вінницької області, про вжиття заходів регулювання згідно вимог чинного законодавства на дії голови товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" ОСОБА_4, з метою попередження неправомірних дій чи бездіяльності керівником підприємства.

29.08.2017 прокуратурою Вінницької області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом самовільного захоплення товариством з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області 5 земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 132,3080 га для ведення товарно - сільськогосподарського виробництва. Даний факт кваліфікується за ч.1 ст.197-1 КК України.

Як вбачається з матеріалів справи та стверджується прокуратурою Вінницької області товариством з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" не вжито заходів для оформлення права користування земельними ділянками. Однак відповідач згідно податкової декларації сплачує орендну плату за землю за "використання" спірних земельних ділянок, що підтверджується платіжними дорученнями №2807 від 08.09.2017, №1869 від 14.04.2017, №1634 від 21.02.2017, №2516 від 02.08.2017, копії яких наявні в матеріалах справи. З огляду на викладені обставини суд вважає, що такими діями товариство підтвердило факт використання оспорюваних земельних ділянок.

За твердженням прокуратури області, даний факт та дії директора товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" ОСОБА_4 відповідно до ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" кваліфікується як самовільне зайняття земельними ділянками, що стало підставою звернення з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Земельні правовідносини, зокрема пов'язані із користуванням землею, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", Цивільним кодексом України, іншими Законами України, постановами Кабінету Міністрів України у випадках, передбачених законом, а також договором оренди землі.

Так, статтею 13 Конституції України визначено, що земля, яка знаходяться в межах території України, є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частинами 1, 2 ст.124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 цього Кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"

За відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування, юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності (абзац третій п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011).

Отже, обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Визначення факту самовільного зайняття земельної ділянки містить стаття 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", згідно якої будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, вважаються самовільним зайняттям земельних ділянок.

Матеріалами справи, зокрема, актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства від 11.07.2017, актом обстеження земельної ділянки №86 від 11.07.2017, повідомленням про виклик для надання пояснень у зв'язку з виявленими порушеннями вимог земельного законодавства, підтверджено використання відповідачем на момент проведення перевірки земельних ділянок державної форми власності сільськогосподарського призначення загальною площею 132,3080 га, за відсутності правовстановлюючих документів на право володіння чи користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення державної форми власності, що знаходиться на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, а також підтверджується в судовому засіданні представником прокуратури Вінницької області та позивача, оспорювані земельні ділянки загальною площею 132,3080 га, які знаходиться на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області перебувають в користуванні товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" без правовстановлюючих документів і на даний час, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим кодексом.

Статтею 90 Земельного кодексу України визначено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема, самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів в галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб.

Частиною 2 ст.152 Земельного кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такий захист здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

За приписами ст.211 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи з самовільне зайняття земельних ділянок несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно наказу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 за №308, затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яким передбачено, що завданням Головного управління є реалізація повноважень Держгеокадастру України на території Вінницької області, і яке, згідно з пунктом 4.13. Положення, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Вінницької області.

Таким чином, як вбачається з вказаного та ст.122 ЗК України, право розпоряджатися землями, які знаходяться за межами населеного пункту сільськогосподарського призначення, належить центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам, тобто в даному випадку - Головному управлінню Держгеокадастру у Вінницькій області як територіальному органу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

У зв'язку із наведеним, та враховуючи, що спеціальним законом передбачено обов'язковість отримання правовстановлюючих документів на право користування землею, однак відповідачем у встановленому законодавством порядку не оформлено (не зареєстровано) право користування спірними земельними ділянками, як і не спростовано факту такого користування (належних доказів відповідачем суду не подано), суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги щодо зобов'язання ТОВ "Погребищенське" повернути самовільно зайняті земельні ділянки загальною площею 132,3080 га, які знаходиться на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту, на підставі ст.212 Земельного кодексу України, у володіння і користування держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Згідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст.86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з цим, слід зазначити, що висновки, зроблені місцевим господарським судом під час вирішення спору у справі №902/1036//17 узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Вищого господарського суду України від 01.04.2015 у справі №927/1456/14.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов щодо зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняті спірні земельні ділянки підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно п.1 ч.4 ст.129 ГПК України судові витрати щодо сплати судового збору підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись, ст.74, 76-79, 86, 129, ст.ст.232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" (22200, Вінницька область, м.Погребище, вул.Б.Хмельницького,3; ) звільнити самовільно зайняті земельні ділянки державної власності загальною площею 132,3080 га, а саме:

- самовільно зайняту земельну ділянку площею 55,8830 га з кадастровим номером НОМЕР_1 (за інформацією з публічної кадастрової карти ділянка поділена на ділянки з кадастровими номерами НОМЕР_6 площею 1,3213 га; НОМЕР_7 площею 8,5794 га; НОМЕР_8 площею 3,6383 га; НОМЕР_11 площею 42,344 га), що розташовані на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту;

- самовільно зайняту земельну ділянку площею 33,2453 га з кадастровим номером НОМЕР_5, що розташована на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту;

- самовільно зайняту земельну ділянку площею 4,0262 га з кадастровим номером НОМЕР_3, що розташована на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту;

- самовільно зайняту земельну ділянку площею 8,6004 га з кадастровим номером НОМЕР_9, що розташована на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту ;

- самовільно зайняту земельну ділянку площею 30,5531 га з кадастровим номером НОМЕР_4 (за інформацією з публічної кадастрової карти ділянка поділена на ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_12 площею 6,00 га, НОМЕР_10 площею 24,5531 га), що розташовані на території Розкопанської сільської ради Погребищенського району Вінницької області за межами населеного пункту.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Погребищенське" (22200, Вінницька область, м.Погребище, вул.Б.Хмельницького, 3; ) на користь прокуратури Вінницької області (21001, м.Вінниця, вул.Монастирська,33; ) - 1600,00 грн судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Рішення надіслати учасникам справи рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.6 ст.233 ГПК України повне рішення складено 12 березня 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - заступнику прокурора Вінницької області (21001, м.Вінниця, вул.Монастирська,33);

3 - позивачу - Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (21027, м.Вінниця, вул.Келецька, 63);

4 - відповідачу - ТОВ "Погребищенське" (22200, Вінницька область, м.Погребище, вул.Б.Хмельницького,3).