Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1172/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.

при секретарі: Євдокимовій В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: : Головатенко І.Й. - директор; Головатенко І.В. - дов. від 16.12.2017;

від третьої особи: Гореліков І.В. - дов. від 16.11.2017;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Л.В.С." (с. Розсошенці, Полтавська область) до Приватного підприємства "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" (м. Житомир)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсільгоспмаш" (м. Біла Церква, Київська область)

про стягнення 23500,00 грн.

Приватне підприємство "Л.В.С." звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача 23500,00 грн.

Ухвалою суду від 16.01.2018 суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрсільгоспмаш".

Представник позивача в засідання суду не з'явився, електронною поштою 02.03.2018 надіслав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували. Вважають, що перевізник повинен самостійно пересвідчитись у достовірності даних при завантажуванні товару, однак цього зроблено не було. А тому експедитор звільняється від будь-якої відповідальності перед перевізником за недостовірно викладені дані щодо маси вантажу в товаросупровідних документах.

Представник третьої особи зазначив про обґрунтованість позовних вимог, оскільки підприємство не має договірних відносин з перевізником. Договір транспортного експедирування між ПП "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" та ТОВ "Укрсільгоспмаш" не укладався. Між сторонами узгоджувалася лише заявка на транспортне замовлення.

Суд дослідив в судовому засіданні документи, а саме: договір - доручення №58 від 14.02.2017, договір-заявку на транспортне замовлення від 14.07.2017, заявку на транспортно-експедиційне обслуговування №527/456 від 17.07.2017, міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) №599472 від 20.07.2017, постанову про призначення адміністративного покарання у справі про адміністративне правопорушення №86/2017 від 03.08.2017.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Л.В.С." та ПП "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" укладено договір - доручення №58 від 14.02.2017 (а.с.10-13), предметом якого є порядок взаємовідносин, що виникають між сторонами при плануванні, здійсненні та проведення розрахунків за перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні.

Перевізник (довіритель) поручає, а експедитор (повірений) приймає на себе обов'язок знайти за дорученням перевізника (довірителя), але від імені і за рахунок замовника перевезень для виконання перевезення вантажу автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, тобто експедитор (повірений) є довіреною особою перевізника (довірителя) (1.2 договору).

Згідно з п.1.3. договору перевізник зобов'язується доставити вантаж, ввіреному йому експедитором, вказаний у накладній до місця призначення і видати вантажоодержувачу, а експедитор зобов'язується оплатити перевезення вантажу з коштів, які отримав від замовника.

Як визначено п.2.3 договору умови щодо кожного перевезення викладаються в замовленні, який експедитор надсилає перевізнику після домовленості. Замовлення-заявка є невід'ємною частиною договору, яка має однакову юридичну силу.

До обов'язків експедитора відповідно до п. 3. 2 договору належить забезпечувати оформлення СМR і TIR-CARNET або іншої необхідної документації на вантаж, яка гарантує безперешкодний проїзд через державний кордон країн відправлення, призначення та транзитних країн. У випадку ненадання будь-якого документа на вантаж, що має наслідком зупинку транспортного засобу за маршрутом руху, то така зупинка є простоєм з вини експедитора.

Після домовленості з перевізником, експедитор відправляє перевізнику факсимільним зв'язком чи електронною поштою заявку з інформацією: пункт завантаження і місце замитнення, пункт розвантаження та місце розмитнення, найменування вантажу, вага, об'єм, кількість, дата завантаження і строки перевезення, додаткові умови перевезень (за наявності), вартість перевезень і строки оплати. Експедитор несе відповідальність за викладену в заявці інформацію (п. 5.2 договору).

14.07.2017 ПП "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" (відповідачем) та ТОВ "Укрсільгоспмаш" (третьою особою) укладено договір-заявку на транспортне замовлення (а.с. 43).

На виконання вказаного договору-заявки на транспортне замовлення, відповідач та позивач, в рамках договору - доручення №58 від 14.02.2017, уклали заявку на транспортно-експедиційне обслуговування №527/456 від 17.07.2017 (а.с. 14), за умовами якої ПП "Л.В.С." (перевізник) зобов'язується здійснити перевезення вантажу з України в Росію за маршрутом: пункт завантаження - м. Біла Церква, Бульвар 1-го Травня, 13; пункт розвантаження - м. Лиски, вул. Воронезька, 27. Найменування вантажу - сільськогосподарська техніка та запчастини до неї. Вага, об'єм - 20 тонн, 86 куб. м. Рейс здійснюється автотранспортом МАН ВІ3895 СІ, ВІ0969ХМ (а.с. 14).

23.07.2017 на пункті пропуску Нехотіївка Білгородської митниці під час проведення митного контролю (приймання та реєстрації документів) вантажу на митній території Російської Федерації, при проведенні вагового контролю встановлено факт перевищення фактичної ваги вантажу. Так, в міжнародно-транспортній декларації маса брутто становить 4429,44 кг, однак при зважуванні вантажу фактична вага брутто - 5810 кг, що на 1380,56 кг перевищує вагу, яка заявлена в товаросупровідних документах.

В результаті чого складено акт митного огляду №10101120/250717/000143 від 25.07.2017 (а.с. 23).

У зв'язку з цим посадовою особою Білгородської митниці винесено постанову про призначення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення №86/2017 з посиланням на ч.3 ст. 16.1 КоАПФ РФ, за якою визнано винним ПП "Л.В.С." та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 50000,00 російських рублів (а.с. 18-21).

Згідно з повідомленням Білгородської митниці №42-20/26249 термін сплати штрафу закінчується 19.12.2017 (а.с 22).

ПП "Л.В.С." сплатило штраф у сумі 50000,00 російських рублів, що підтверджується платіжним дорученням від 27.11.2017 (а.с.16).

Однак позивач вважає, що експедитор не виконав зобов'язання за договором №58 від 14.02.2017 в частині забезпечення перевізника необхідною документацією, що гарантує безперешкодний проїзд через державний кордон країн відправлення та призначення. Враховуючи те, що відповідальність за надання достовірних документів несе ПП Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко", то компенсувати втрачені кошти перевізником повинно вказане підприємство, у зв'язку з чим звернувся з позовом до суду.

Аналізуючи встановлені обставини справи на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд приймає до уваги положення чинного законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

Внаслідок укладення договору-доручення транспортної експедиції №58 від 14.02.2017 між сторонами згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до абзацу 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про транспортно-експедиторську діяльність" та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов'язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування. Експедитор (транспортний експедитор) - суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування. Клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору. Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов'язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.

Згідно з ч. 10 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR).

Відповідно до приписів ст. 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Експедитор може діяти як представник замовника (відправника) та укладати договори перевезення від імені замовника (тобто створювати правові наслідки не для себе, а для замовника - відправника вантажу), або діяти самостійно на підставі договору і укладати відповідні договори від свого імені. Таким чином, договір експедирування може являти собою різновид договору доручення або договору комісії.

Експедитор самостійно на підставі договору-заявки на транспортне замовлення від 14.07.2017 і уклав від свого імені з ПП "Л.В.С." договір на транспортне експедиційне обслуговування від 17.07.2017.

В цьому випадку, експедитор діє як комісіонер, так як уклав договір перевезення за завданням замовника, але від свого імені. Всі права та обов'язки з договору перевезення експедитор здобуває самостійно, навіть якщо вантажовідправник названий в цьому договорі.

За приписами статті 9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Крім того, Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції.

Частиною 1 статті 1 Конвенції визначено, що вона застосовується до будь-якого автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах.

Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної (стаття 4 Конвенції).

Стаття 6 Конвенції визначає дані, які має містити вантажна накладна, в тому числі підпункт h пункту 1, який визначає вагу вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу.

Також підпунктом к) пункту 1 вказаної статті передбачено зазначення в міжнародній транспортній накладній заяви про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.

Згідно з статті 10 Конвенції вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Частиною 1 статті 7 Конвенції передбачено, що відправник несе відповідальність за всі витрати, шкоду і збитки, заподіяні перевізнику внаслідок неточності або недостатності даних, зазначених у підпунктах b), d), e), f), g), h) та j) пункту 1 статті 6, серед яких за пункт h, що визначає вагу вантажу брутто чи виражену в інших одиницях виміру кількість вантажу.

Як встановлено частинами 1,2 статті 8 Конвенції, приймаючи вантаж, перевізник перевіряє: a) вірність записів, зроблених у вантажній накладній щодо числа вантажних місць, а також їх маркування та нумерації місць; b) зовнішній стан вантажу і його упаковки. Якщо перевізник не має достатньої можливості перевірити вірність записів, зазначених у підпункті a) пункту 1 цієї статті, він повинен зробити обґрунтовані застереження у вантажній накладній. Він повинен також мотивувати всі зроблені ним застереження щодо зовнішнього стану вантажу і його упаковки. Ці застереження не мають обов'язкової сили для відправника, якщо останній не погодився бути зобов'язаним ними і не зробив про це запис у вантажній накладній.

Отже, здійснивши аналіз норм чинного законодавства, на автомобільному транспорті основним документом, який визначає взаємовідносини між вантажовідправниками, вантажоодержувачами та автотранспортними підприємствами і організаціями є товарно-транспортна накладна, яка супроводжує вантаж на усьому шляху його слідування і на станції призначення видається одержувачеві разом з вантажем.

В матеріалах справи наявна міжнародна транспортна накладна (CMR) №599472 від 20.07.2017 із зазначенням: відправник - ТОВ "Укрсільгоспмаш", одержувач - ТОВ "Лискисільмаш", місце розвантаження вантажу - Росія, Воронезька обл., м. Лиски, вул. Воронезька, 27, місце завантаження вантажу - м. Біла Церква, Бульвар 1-го Травня, 13, дата завантаження 20.07.2017, документи, що додаються: рахунок-фактура №УСМ 28.07.16-02/09 від 12.07.2017. В графі 6,7,8,9,11 визначено дані про вантаж. В графі 22 міститься підпис та штамп відправника - ТОВ "Укрсільгоспмаш" (а.с.15).

У графі 11 міжнародної транспортної накладної вказано вагу брутто 4429,44 кг. Під час контрольного зважування митним органом Російської Федерації встановлено, що маса брутто - 5810 кг, що на 1380,56 кг перевищує вагу, яка заявлена в товаросупровідних документах.

Як встановлено постановою про призначення адміністративного покарання у справі про адміністративне правопорушення №86/2017 від 03.08.2017 при завантаженні вузлів та частин до сільськогосподарської техніки, в кількості 205 місць, водій перевіряв особисто, однак товар не зважувався, відміток в CMR немає. Вага брутто вказана 4429,44 кг, кількість місць відповідало даним, зазначених в документах. У зв'язку з чим ПП "Л.В.С." визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 16.1. КоАП РФ та накладено арешт в розмірі 50000,00 російських рублів.

Враховуючи, що в Україні визнається пріоритет міжнародного права над національним, що випливає з Декларації про державний суверенітет України, Конституції України, Закону України "Про міжнародні договори України", то відповідно до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, укладення договору перевезення підтверджується складанням транспортної накладної. Накладна складається відправником, який відповідає за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти зазначених у ній відомості. Перевізник має право, проте не зобов'язаний, перевіряти достовірність цих відомостей, обов'язок перевізника - доставити вантаж до пункту призначення та видати особі, яка має право на одержання вантажу.

Вказане спростовує твердження представника ТОВ "Укрсільгоспмаш", що між підприємством та перевізником не укладався договір перевезення. Міжнародна транспортна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення. Договір вважається укладеним з моменту здачі вантажу до перевезення разом з накладною.

Крім того, в міжнародній товарно-транспортній накладній наявне застереження, в якому вказано, що перевезення, не дивлячись ні на які інші договори, виконується згідно з умовами Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

З огляду на те, що міжнародна товарно-транспортна накладна складалася ТОВ "Укрсільгоспмаш", а тому відправник несе відповідальність за достовірність даних, які вказані в CMR.

Таким чином, позов подано не до тієї особи, яка повинна відшкодувати витрати, пов'язані з виконанням перевезення за міжнародною товарно-транспортною накладною №599472 від 20.07.2017, які були понесені перевізником в інтересах ТОВ "Укрсільгоспмаш".

Отже, ПП "Приватне транспортно-експедиційне підприємство "Головатенко" є неналежним відповідачем, а суд відповідно до ст. 48 ГПК України без клопотання позивача не має право самостійно залучити до участі в справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем.

Згідно із частинами 2, 3 ст.13 ГПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначає ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

Судові витрати в порядку п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240- 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.18

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3 - сторонам (рек. з пов); 4- третій особі (рек. з пов).