ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"19" березня 2018 р. Справа № 911/503/18

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еріада Сталь», Київська область,

боржника Києво-Святошинський район, с. Святопетрівське

(код ЄДРПО України 40499655)

про банкрутство

встановив:

До господарського суду Київської області надійшла заява боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еріада Сталь» про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Дослідивши матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що зазначена заява не може бути прийнята судом до розгляду з підстав невідповідності її вимогам Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еріада Сталь» посилається на те, що останнім було вжито всі заходи передбачені законодавством, та встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на приписи статей 11, 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Приписи статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлюють, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною першою статті 110 ЦК України юридична особа ліквідується: за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади; за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

Частиною третьою вказаної статті ЦК України встановлено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки (частина перша статті 111 ЦК України).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 111 ЦК України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб.

Частиною сьомою статті 111 ЦК України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Відповідно до частини восьмої статті 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Разом з тим, заявником боржником не долучено до матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство доказів вчинення всіх заходів, передбачених ЦК України з метою дотримання порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

А відповідно до приписів статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, як вже зазначалось, обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є саме дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Окрім наведеного, відповідно до частини другої статті 11 Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Частиною третьою вказаної статті Закону встановлено, що до заяви боржника додаються також, крім іншого, установчі документи боржника - юридичної особи; бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату; перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна; перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім'я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов'язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором; довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об'єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу; перелік осіб, що мають невиконані зобов'язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов'язань, терміну виконання та підстав виникнення; відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити; відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити; рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Разом з тим, боржником, звертаючись з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, не дотримано вищевказаних вимог Закону, до заяви не додано документи, перелік яких наведено вище.

Відповідно до п.п. 3, 4 частини першої статті 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, враховуючи, що боржником не подано доказів виконання обов'язкової умови звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у порядку статті 95 Закону про банкрутство, на яку останній посилається в своїй заяві, а саме, дотримання порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, крім того не враховано вимогу статті 11 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом щодо переліку документів, які мають бути долучені до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, суд повертає заяву боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еріада Сталь» про порушення провадження у справі про банкрутство без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Еріада Сталь» (всього на 27 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Дата підписання 19.03.2018 р.

Суддя А.В. Лопатін