ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/1170/17

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Гостомельської селищної ради, Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор", Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель

про зобов'язання укласти договір

за участю представників сторін:

від позивача: Гусєва Ю.М. (дов. №03-02/1363 від 02.06.2017);

від відповідача: Давиденко О.В. (дов. № 05 від 22.01.2018 року).

суть спору:

Гостомельська селищна рада звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вектор" про зобов'язання укласти договір про залучення коштів замовників будівництва об'єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель в редакції запропонованій Гостомельською селищною радою Київської області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ТОВ "Вектор", як замовник реконструкції магазину за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська (Леніна) 11а, своєчасно не виконало покладеного на нього законом обов'язку, щодо укладення договору пайової участі у розвитку інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель.

Відповідач проти позовних вимог заперечує та зазначає, що позивачем пропущено строк на укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту оскільки пропозиція укладення даного договору надійшла від позивача після введення об'єкта в експлуатацію, що суперечить приписам статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності".

Окрім цього відповідач вважає, що роботи з реконструкції магазину не підпадають під дію статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівельної діяльності", яка, на його думку, регулює виключно порядок пайової участі замовників забудови земельної ділянки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вектор" виступало замовником реконструкції магазину за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська (Леніна) 11а.

27.07.2015 р. Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції в Київській області зареєстровано декларацію № КС06 про готовність вказаного об'єкта до експлуатації. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією 250 тис. гривень. Вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію, 250 тис. гривень.

03.11.2016 р. позивач направив на адресу відповідача претензію №3971, в якій вимагав з'явитись до селищної ради для підписання та реєстрації договору про пайову участь, а також наполягав на терміновій сплаті коштів пайового внеску в сумі 25000 грн. До претензії додано бланк договору про пайову участь без дати та підпису Гостомельської селищної ради.

Листом б/н від 21.11.2016 р. відповідач відмовився від укладення договору про пайову участь у зв'язку з пропущенням Гостомельською селищною радою передбаченого законом строку на укладення такого договору.

Позивач вважає, що відповідач неправомірно ухиляється від покладеного на нього законом обов'язку прийняти участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, у зв'язку з чим звернувся з позовом до суду.

24.05.2012 р. Гостомельською селищною радою Київської області прийнято рішення №426-18-VI "Про порядок залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель", яким затверджено Положення про порядок залучення коштів замовників будівництва об'єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3. Порядку замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у селищі Гостомель, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури, крім випадків, передбачених пунктом 1.4 Порядку. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку селищного бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Як визначено пунктом 2.1. Порядку, величина пайової участі у розвитку інфраструктури визначається у договорі, укладеному Гостомельською селищною радою із замовником будівництва об'єктів архітектури, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами.

Згідно пункту 2.6. Порядку договір про залучення коштів замовників будівництва об'єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Так, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України ).

За приписами статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, що виражає узгоджену волю сторін, яка спрямована на досягнення конкретної мети, тобто договір це юридичний факт, на підставі якого виникають цивільні права та обов'язки.

Відповідно до статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Законом України "Про регулювання містобудівельної діяльності" врегульовані правові та організаційні основи містобудівельної діяльності в Україні.

Згідно частин другої, третьої, п'ятої, дев'ятої статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об'єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Отже, нормами чинного законодавства на момент розгляду справи, прийняття об'єкта в експлуатацію та Порядку встановлено обов'язок замовників будівництва взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та перерахування до відповідного місцевого бюджету розміру внеску пайової участі, визначеного договором.

Відповідно до частин 3, 4, 7 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі:

вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству;

примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст;

типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови;

договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Загальний порядок укладання господарських договорів передбачений статтею 181 Господарського кодексу України.

Беручи до уваги наведені приписи чинного законодавства, обов'язковою умовою щодо спонукання в судовому порядку укласти господарський договір є, зокрема, обов'язковість для сторін укладення договору. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. Тобто, спонукання до укладення договору можливе тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов'язаною його укласти через пряму вказівку закону, на підставі державного замовлення. У тому випадку, коли договір, що укладається, не ґрунтується на обов'язковому для суб'єктів господарювання державному замовленні або не є обов'язковим для укладення через пряму вказівку закону, спір про спонукання до укладення договору може бути предметом розгляду у суді у разі взаємної згоди сторін, або якщо сторони зобов'язались укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частинами другою, третьою, сьомою статті 180 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір вважається укладеним, якщо сторони у передбаченому законом порядку та формі досягли згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними умовами є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, протягом якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Статтею 640 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно частини першої статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Дослідивши доданий до претензії №3971 від 03.11.2016 бланк договору про пайову участь суд встановив, що він не містить дати та не підписаний Гостомельською селищною радою, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку, що даний текст не містить волевиявлення позивача щодо істотних умов договору пайової участі, а тому не є проектом договору.

Відповідно до ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Як роз'яснено в пп. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Згідно з позовними вимогами позивач просить суд зобов'язати ТОВ «Вектор» укласти договір про залучення коштів замовників будівництва об'єктів архітектури, що здаються в експлуатацію, на розвиток інженерно-транспортної і соціальної інфраструктури селища Гостомель в редакції запропонованій Гостомельською селищною радою Київської області, однак проект даного правочину позивач в позовних вимогах не зазначив.

Таким чином позовні вимоги не узгоджуються також і з положеннями ст. 238 ГПК України, оскільки не містять відповідних умов з посиланням на поданий позивачем проект.

За наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог не вбачається.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати, зокрема, судовий збір у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 74, 76, 86, 194-221, 232-234, 237, 238, 240, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 28.02.2018 року.

Суддя Л.Я. Мальована