Справа № 909/1155/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

19.03.2018 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Сегін І. В., за участю представника відповідача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД-ЛІМ" 11 698 грн 76 коп. за договором поставки нафтопродуктів,

в с т а н о в и в:

в провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ТОВ "Термінал-МК" про стягнення з ТОВ "ШЛЯХБУД-ЛІМ" 6 981 грн 76 коп. пені, 3 912 грн 97 коп. інфляційних втрат та 804 грн 03 коп. - 3 % річних за договором поставки нафтопродуктів від 10 жовтня 2017 р. № 317-10/10/17.

Представник позивача в судове засідання в режимі відеоконференції не з'явився, однак надіслав суду клопотання про проведення підготовчого засідання без його участі.

15 березня 2018 р., представник відповідача подав через канцелярію суду клопотання про виклик свідка, до якого, зокрема, долучена заява свідка ОСОБА_2 Підпис свідка на заяві посвідчений нотаріусом. У своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що він працює головним інженером ТОВ "ШЛЯХБУД-ЛІМ", а у даній справі може засвідчити обставини виникнення заборгованості за поставку нафтопродуктів від ТОВ "Термінал-МК" у зв'язку із несвоєчасною оплатою виконаних відповідачем із використанням цих нафтопродуктів робіт третьою особою - Службою автомобільних доріг в Івано-Франківській області.

При розгляді клопотання відповідача про виклик свідка суд враховує таке.

Як визначено в частинах 1, 2 ст. 87 ГПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Відповідно до ст. 88 ГПК України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім'я (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв'язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з'явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів

Згідно з ст. 89 ГПК України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Як вбачається із змісту заяви свідка, обставини, про які йому відомо, полягають у причинах, які перешкодили відповідачу своєчасно виконати взяті на себе зобов'язання щодо оплати отриманого від позивача товару. Такі обставини, зокрема, полягають у невчасному виконанні контрагентами відповідача своїх зобов'язань перед ним.

Так, у розділі 10 укладеного між сторонами Договору визначено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання прийнятих на себе зобов'язань за даним договором, якщо таке невиконання або неналежне виконання є наслідком непереборної сили (форс-мажору), а саме: пожежі, стихійних лих, війни, блокади, законних або незаконних дій Уряду, органів місцевого самоврядування (постанов, розпоряджень і. т.п., що обмежують дію цього Договору) або інших, не залежних від сторін обставин, і якщо такі обставини перешкоджають виконання цього Договору. Сторона, для якої виникла неможливість виконання зобов'язань за цим Договором у зв'язку з форс-мажорними обставинами, зобов'язана сповістити про це іншу сторону. Якщо такі події непереборної сили не буде повідомлено протягом десяти календарних днів, сторона, для якої настала подія непереборної сили, не може на неї посилатись, крім випадку, коли ця подія перешкоджає відправці такого повідомлення.

Несвоєчасне виконання контрагентами відповідача взятих на себе зобов'язань не є обставиною непереборної сили (форс-мажором) в розумінні положень ЦК України, ГК України та укладеного між сторонами договору.

Із аналізу положень ст. 89 ГПК України вбачається, що свідок може бути викликаний у засідання лише у разі, якщо у справі наявна заява такого свідка, у якій викладені показання суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Обставини, про які зазначає ОСОБА_2 не суперечать іншим наявним у матеріалах справи доказам та не викликають у суду сумнівів щодо змісту останніх, їх достовірності чи повноти.

Разом з тим, такі обставини як укладення між ТОВ "Термінал-МК" та ТОВ "ШЛЯХБУД-ЛІМ" договору поставки нафтопродуктів від 10 жовтня 2017 р. № 317-10/10/17, належне виконання позивачем своїх зобов'язань за цим договором, несвоєчасна оплата відповідачем отриманих від позивача нафтопродуктів, відповідач не заперечує, про що в тому числі свідчить погашення відповідачем основного боргу в ході розгляду справи.

За змістом частин 1, 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частинами 1, 2, 3 ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) зясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України).

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Згідно з ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України, у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного, беручи до уваги вирішення в підготовчому засіданні питань, зазначених у ч. 2 ст. 182 ГПК України, відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання чи оголошення в ньому перерви, суд вважає за необхідне закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов'язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 197 ГПК України, суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом.

Керуючись статтями 87 - 89, 177, 182, 185, 197, 234, 235 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання відповідача про виклик свідка - відмовити.

2. Підготовче провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ШЛЯХБУД-ЛІМ" 11 698 грн 76 коп. за договором поставки нафтопродуктів - закрити.

3. Розгляд справи по суті призначити на 17 квітня 2018 р., о 10 год. 30 хв., у приміщенні Господарського суду Івано-Франківської області в м. Івано-Франківську по вул. Шевченка, 16, зал судових засідань № 20.

4. Судове засідання провести з використанням системи відеоконференцзв'язку, забезпечення проведення якого доручити Господарському суду Полтавської області (36000, м. Полтава, вул. Зигіна, 1).

5. В судовому засіданні в режимі відеоконференції братиме участь представник товариства з обмеженою відповідальністю "Термінал-МК".

6. Сторонам направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності із зазначеними в ст. 60 ГПК України вимогами.

7. Дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Суддя Ткаченко І. В.