ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

05.03.2018

Справа № 910/2323/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Заступника прокурора міста Києва про забезпечення позову і додані до неї матеріали у справі

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі 1) Міністерства екології та природних ресурсів, 2) Національного природного парку «Голосіївський»

до 1) Київської міської ради,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Авеста-Буд»

про усунення перешкод та зобов’язання вчинити дії

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів (далі-позивач 1), Національного природного парку “Голосіївський” (далі-позивач 2) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі-відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” (далі-відповідач 2) в якому просить суд:

- зобов’язати Київську міську раду та Товариство з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” усунути Національному природному парку “Голосіївський” перешкоди в управлінні територією Національного природного парку “Голосіївський” в межах земельної ділянки площею 2,6495 га (кадастровий номер: :90:119:0063), розташованої на Столичному шосе (урочище Бичок, ділянка 1) у Голосіївському районі міста Києва;

- зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” припинити будівельні роботи на території Національного природного парку “Голосіївський” в межах земельної ділянки площею 2, 6495 га (кадастровий номер: :90:119:0063), розташованої на Столичному шосе (урочище Бичок, ділянка 1) у Голосіївському районі міста Києва;

- відновити становище, яке існувало до порушення та зобов’язати Київську міську раду і Товариство з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” привести територію Національного природного парку “Голосіївський” в межах земельної ділянки площею 2, 6495 га (кадастровий номер: :90:119:0063), розташованої на Столичному шосе (урочище Бичок, ділянка 1) у Голосіївському районі міста Києва, упопередній стан, у тому числі шляхом звільнення Товариством з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” указаної території природно-заповідного фонду від розміщених на ній майна, споруд, об'єктів незавершеного будівництва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення Київської міської ради від 29.10.2009 № 532/2601 (із змінами внесеними рішенням Київської міської ради від 25.03.2010 № 446/3884), 28.10.2010 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю “Авеста-Буд” укладено договір оренди земельної ділянки (кадастровий номер: :90:119:0063) для будівництва офісних комплексів з готелями, закладами громадського харчування, приміщеннями торговельно-розважального призначення і паркінгами, салонів з продажу автомобілів і їх технічного обслуговування, зі створенням та благоустроєм парків відпочинку, скверів, дитячих майданчиків, із подальшою експлуатацією та обслуговуванням, загальною площею – 2, 6495 га. Як зазначає прокурор, товариством перед початком будівництва вказаного об'єкту здійснено вирубку дерев на території національного парку, що суперечить вимогам чинного законодавства, зокрема Законам України “Про природно-заповідний фонд України”, “Про охорону навколишнього природного середовища”, оскільки впливають на стан природних та історико-культурних комплексів та об'єктів, перешкоджають використанню території природно-заповідного фонду за цільовим призначенням.

02.03.2018 через відділ автоматизованого документообігу суду від Заступника прокурора міста Києва надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Авеста-Буд» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо проведення підготовчих (у тому числі видалення зелених насаджень), будівельних та вишукувальних робіт на земельній ділянці площею 2,6495 га (кадастровий номер :90:119:0063), що розташована у Голосіївському районі міста Києва на Столичному шосе (урочище Бичок, ділянка 1), а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаною земельною ділянкою;

- накласти арешт на об’єкт нерухомого майна: незавершене будівництво (парковий простір загального користування); господарська будівля - КТП та допоміжні споруди загальною площею 92 кв.м., що розташований за адресою: Столичне шосе, 98-Д у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер:00);

- накласти арешт на об’єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, автосалон з комплексом АЗК, що складається з фундаменту піж будівлю компресорної, будівельна готовність об’єкту - 17%, що розташований за адресою: Столичне шосе, 98-Г у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер: 000);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об’єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва (парковий простір загального користування); господарська будівля - КТП та допоміжні споруди загальною площею 92 кв.м., що розташований за адресою: Столичне шосе, 98-Д у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер:00);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб'єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо об’єкту нерухомого майна: незавершеного будівництва, автосалону з комплексом АЗК, що складається з фундаменту під будівлю компресорної, будівельна готовність об’єкту - 17%, що розташований за адресою: Столичне шосе, 98-Г у Голосіївському районі м. Києва (реєстраційний номер: 000).

Заява обгрунтована тим, що надана в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Авеста-Буд» земельна ділянка площею 2, 69 га входить до території Національного природного парку «Голосіївський», як зазначає прокурор, на даний час на території парку товариством розпочато роботи з будівництва, здійснено вирубку дерев та зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме: господарська будівля – КТП та допоміжні споруди загальною площею 92 кв.м. (готовність об’єкта 63 %) на Столичному шосе, 98-Д та автосалон з комплексом АЗК, що складається з фундаменту під будівлю компресорної (будівельна готовність об’єкта – 17%) на Столичному шосе, 98-Д (кадастровий номер земельної ділянки: :90:119:0063). Як стверджує прокурор, зазначені дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Авеста-Буд» свідчать про наміри забудови земельної ділянки, що призведе до неможливості використання частини території парку за цільовим призначенням, тож подальше будівництво утруднить виконання рішення суду, оскільки внаслідок збільшення території забудови та технічних характеристик вже існуючих об’єктів незавершеного будівництва, істотно ускладнить приведення території природно-заповідного фонду у попередній стан.

Крім того, як зазначає прокурор, на даний час існує можливість відчуження Товариством з обмеженою відповідальністю «Авеста-Буд» об’єктів незавершеного будівництва, право власності на які зареєстровано, іншим особам.

Розглянувши заяву Заступника прокурора міста Києва про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об’єкт нерухомого майна та заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обгрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву Заступника прокурора міста Києва про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Заступника прокурора міста Києва про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 05.03.2018.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.