РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2018Справа № 910/372/18

За позовом Дочірнього підприємства "Край Проперті"
до Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК"
треті особи,які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Сіті-Стейт" 2) Товариство з обмеженою відповідальністю "СІТІСТЕЙТСЕРВІС" 3) Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" на стороні відповідача 4) Державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Скляренко Олексій Миколайович
про
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Колісник Б.О. - представник за довіреністю;
від відповідача:Разумов М.А. - представник за довіреністю;
від третьої особи-1:Самборська Г.М. - представник за довіреністю;
від третьої особи-2:Шульга О.О. - представник за довіреністю.
від третьої особи-3:не з'явився;
від третьої особи-4:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство "КРАЙ ПРОПЕРТІ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" про визнання недійсним рішення та дій ПАТ "Сбербанк" щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на нерухоме майно Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ":нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ А), загальною площею 28 539, 50 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" згідно іпотечного договору від 27.09.2011 року, посвідченого Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 11270.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що звернення стягнення на предмет іпотеки банком у незаконний спосіб не лише порушило права та законні інтереси позивача, але й впливає на права та законні інтереси іпотекодавців, які зазначені у позовній заяві як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2018 року провадження у справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 16.02.2018 року та залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

З метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства та надання можливості учасникам справи подати докази на підтвердження своїх правових позицій, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України було відкладено підготовче судове засідання на 05.03.2018 року, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Скляренко Олексія Миколайовича.

У підготовчому судовому засіданні 05.03.2018 року представники позивача, третьої особи-1, третьої особи-2 надали усні пояснення та наполягали на задоволенні позовних вимог.

Крім того, позивачем по справі було долучено письмові пояснення.

Представник відповідача проти позову заперечував, надав усні пояснення по справі.

Третя особа-3 та третя особа-4 явку уповноважених представників у судове засідання 05.03.2018 року не забезпечили. Проте, через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи-4 надійшли пояснення по справі, відповідно до яких державний реєстратор вважає позовну заяву необґрунтованою та безпідставною.

За результатами підготовчого судового засідання 05.03.2018 року, вирішено перейти до розгляду справи по суті у той самий день керуючись приписами ч. 6 ст. 183 ГПК України.

Після переходу до розгляду спору по суті судом було заслухано вступне слово, здійснено з'ясування обставин справи та дослідження доказів, а також проведено судові дебати.

Наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із наявних у матеріалах справи фактичних даних, 22.09.2011 року між ПАТ "СБЕРБАНК" та ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну Кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту та надано банком кредитні кошти. Також, 22.09.2011 року між ПАТ "СБЕРБАНК" та ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 120-В/11/55/КЛ, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювальну Кредитну лінію в іноземній валюті в межах ліміту та надано банком кредитні кошти.

Дочірнє підприємство "КРАЙ ПРОПЕРТІ" є власником нежилого будинку - громадського центру з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м.., розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00) на підставі договору купівлі-продажу нежилого будинку, посвідченого 24.12.2004 року Піддубною С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за № 6871 з реєстраційним написом про реєстрацію в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна у реєстровій книзі № 91п-270 за реєстровим № 6259 від 11.01.2005 року.

Вказане вище нерухоме майно було передано в іпотеку Публічному акціонерному товариству "Дочірній банк Сбербанку Росії", (яке в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство "СБЕРБАНК") згідно Іпотечного договору від 27.09.2011 року, посвідченого Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за № 11270 (далі - іпотечний договір), з метою забезпечення виконання зобов'язання ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" за Договором про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 року та Договором про відкриття кредитної лінії № 120-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 року (далі - кредитні договори).

19.12.2017 року, як стверджує позивач, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" стало відомо, що ПАТ "СБЕРБАНК" прийняло рішення та вчинило дії по зверненню стягнення на вказане майно в позасудовому порядку, у зв'язка з чим державним реєстратором Скляренко Олексієм Миколайовичем було прийнято рішення, індексний номер 38834415 від 19.12.2017 року 19:34:04, про реєстрацію права власності на нежилий будинок - громадського центру з об'єктами (в літ. А), загальною площею 28539,50 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна 00) за Публічним акціонерним товариством "СБЕРБАНК".

Підстава виникнення права власності, зазначена в Державному реєстрі - "Іпотечний договір з доповненнями та змінами, серія та номер: 11270, виданий 27.09.2011, видавник: Приватний нотаріус КМНО Морозова С.В.; повідомлення-вимога, серія та номер: 5245/5/28-3, виданий 18.05.2017 року, видавник: ПАТ "СБЕРБАНК".

Спір у справі, відповідно до доводів позивача, виник у зв'язку з тим, що ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" вважає, що ПАТ "СБЕРБАНК" прийняло незаконне рішення та вчинило незаконні дії по набуттю права власності на Предмет іпотеки з порушенням порядку, визначеного Законом України "про іпотеку" та Іпотечним договором.

Порядок позасудового звернення стягнення на Предмет іпотеки визначений п. 6.4 Іпотечного договору.

При цьому, відповідно до п. 6.4.1. Іпотечного договору, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність, Іпотекодержатель повідомляє Іпотекодавця в письмовій формі у вигляді листа-повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність. До Іпотекодержателя переходить право власності на предмет іпотеки на 31 календарний день з дати, яка підтверджує вручення Іпотекодавцю повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність.

Однак, позивач звертає увагу суду на те, що лист-повідомлення про початок застосування банком позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність у зв'язку з невиконанням кредитних договорів, як це передбачено умовами Іпотечного договору, на адресу ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" не надходило.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов'язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов'язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов'язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов'язань або зменшити їх.

Забезпечувальне зобов'язання (взаємні права і обов'язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов'язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов'язанням).

Виконання забезпечувального зобов'язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов'язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого преважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Частиною 3 ст. 33 Закону України "про іпотеку" регламентовано, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш як тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Статтею 36 Закону України "Про іпотеку" врегульовано, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При укладанні Іпотечного договору, сторонами правочину було визначено порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки в п. 6.4.1. договору.

Вносячи до умов Іпотечного договору такий порядок дій Іпотекодержателя у випадку невиконання умов кредитних договорів, сторони за взаємною згодою передбачили додаткові дії банку в порівнянні з вимогами чинного законодавства України, зокрема ст. 35 Закону України "Про іпотеку", для уникнення порушення прав Іпотекодавця і такі дії є обов'язковими для Іпотекодержателя.

Заперечуючи проти заявленого позову відповідач по праві та третя особа-4 посилалися на наступні обставини:

- зважаючи на те, що позивачем не було виконано обов'язок щодо повернення кредитних коштів у строки, встановлені кредитними договорами, у ПАТ "СБЕРБАНК" виникло право на задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки;

- 19.05.2017 року ПАТ "СБЕРБАНК" направило повідомлення-вимогу від 18.05.2017 року № 5245/5/28-3 на адресу ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" про виконання порушеного зобов'язання у тридцятиденний строк та попередив про те, що у випадку невиконання ДП "КРАЙ ПРОПЕРТІ" вказаної вимоги ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушений звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом прийняття майна у власність;

- вимогу було отримано позивачем 22.05.2017 року, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення;

- направлена вимога повністю відповідає вимогам ст. ст. 35-37 Закону України "Про іпотеку" та п. 6.4.1. Іпотечного договору;

- 19.12.2017 року державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Скляренко О.М. було законно зареєстровано право власності на нерухоме майно за ПАТ "СБЕРБАНК" на підставі іпотечного застереження, що містилося в Іпотечному договорі, у позасудовому порядку;

- на момент проведення державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Центр реєстраційних послуг" Скляренко О.М. реєстраційних дій 19.12.2017 року, спірне майно обтяжено не було.

Як свідчить інформація з реєстру прав власності на нерухоме майно, підставою для реєстрації за ПАТ "СБЕРБАНК" права власності на майно, належне позивачу, є: Іпотечний договір № 11270, виданий 27.09.2011 року та повідомлення-вимога № 5245/5/28-3 від 18.05.2017 року.

Згідно вказаного повідомлення-вимоги, банк повідомив іпотекодавцю про наявність у позичальника заборгованості по кредитним договорам і запропонував останньому здійснити погашення повної суми заборгованості по кредитам, вказав складові цієї суми та додав до повідомлення-вимоги детальні розрахунки заборгованості по кредитним договорам, а також банківські реквізити для сплати заборгованості, повідомлення про те, що розмір заборгованості по сплаті таких платежів, як проценти та пеня щодня збільшуються, тому ця частина заборгованості повинна бути сплачена позичальником і за період часу, який сплине з дати, на яку банк здійснив розрахунок заборгованості і по дату фактичного повернення повної суми заборгованості.

Також, у вказаному повідомленні-вимозі зазначено, що у випадку невиконання або несвоєчасного виконання цієї вимоги,ПАТ "СБЕРБАНК" буде вимушене звернути стягнення на передане в іпотеку майно, з метою стягнення визначеної суми заборгованості/частини, суми заборгованості за кредитними договорами, шляхом прийняття у власність на підставі ст. 6.4.1 іпотечного договору, в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Таким чином, дослідивши зміст повідомлення-вимоги, можна дійти висновку, що її було направлено на повідомлення позичальнику про наявність заборгованості, вимогу позичальнику здійснити сплату банку заборгованості із зазначенням всіх складових заборгованості та їх детального розрахунку, а також банківських реквізитів для їх сплати, попередження про те, що у випадку несплати заборгованості банк буде змушений розпочати процедуру позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки.

У той же час, процедура позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки, передбачена сторонами в застережені про задоволення вимог іпотекодержателя, які містяться в ст. 6 Іпотечного договору. вказана процедура передбачає попередження позичальника про початок процедури позасудового звернення стягнення на майно в особливий спосіб, що банком зроблено не було.

Отже, банк не мав правових підстав для прийняття рішення про застосування позасудового порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом прийняття його у власність та для здійснення подальших дій без направлення позивачу передбаченого умовами іпотечного договору листа-повідомлення та спливу тридцятиденного строку з моменту його отримання.

Крім того, рішення банку про застосування заходів позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки є неправомірним також з підстави неправильності розрахунку заборгованості, що не дає змоги встановити реальну суму заборгованості та, відповідно, достовірно встановити погашення зобов'язання за кредитним договором за рахунок нерухомого майна позивача за вартістю, визначеною на час набуття банком права власності не це нерухоме майно.

Згідно положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як свідчить розрахунок заборгованості по договору про відкриття кредитної лінії № 119-В/11/55/КЛ від 22.09.2011 року, який додавався до повідомлення-вимоги від 18.05.2017 року, банк нарахував пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом починаючи з 23.09.2015 року, а пеню за прострочення сплати комісій за кредитом, починаючи з 01.12.2015 року, що є порушенням згаданої вище норми Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, позовні вимоги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 219, 232, 233, 236, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" задовольнити.

2. Визнати недійсними рішення та дії Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" щодо застосування позасудового порядку звернення стягнення на нерухоме майно Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ": нежилий будинок - громадський центр з об'єктами (в літ А), загальною площею 28 539, 50 кв. м., розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, будинок 13-Б передане в іпотеку Публічному акціонерному товариству "СБЕРБАНК" згідно іпотечного договору від 27.09.2011 року, посвідченого Морозовою С.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за № 11270.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК" (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46; ) на користь Дочірнього підприємства "КРАЙ ПРОПЕРТІ" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10; ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 762, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 07.03.2018 року

Суддя Ю.О.Підченко