РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.03.2018Справа № 910/20983/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Письменної О.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про відшкодування збитків 49 000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (відповідач) про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 49 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПрАТ "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" на підставі договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" позивач просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн. за вирахуванням франшизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 порушено провадження по справі № 910/20983/17 та призначено її розгляд на 14.12.2017.

12.12.2017 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на те, що умовами договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016 не був визначений вигодонабувач, у зв'язку із чим виплата страхового відшкодування мала відбуватись на користь страхувальника - ПАТ "Волиньобленерго". Оскільки виплата страхового відшкодування відбулась на користь ОСОБА_1, то відповідач стверджує, що виплату грошових коштів було здійснено не на підставі договору страхування, а тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватись приписи ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993, ст. 1191 ЦК України.

13.12.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшла довідка про відсутність аналогічного спору.

15.12.2017 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла інформація по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 розгляд справи №910/20983/17 відкладено на 23.01.2018.

23.01.2018 через відділ діловодства суду від позивача надійшла письмові відповідь на відзив.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, судом постановлено здійснювати розгляд справи №910/20983/17 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі № 910/20983/17 на 15.02.2018.

Ухвалою Господарського суду міст Києва від 15.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/20983/17 до судового розгляду по суті на 01.03.2018.

Представник позивача у судове засідання 01.03.2018 не з'явився. Позивач був повідомлений про час та місце судового засідання ухвалою суду від 15.02.2018, що підтверджується повідомленням про вручення даної ухвали №010.

Представник відповідача в судове засідання 01.03.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач про розгляд справи був повідомлений ухвалою суду від 15.02.2018, направленою на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується повідомленням про вручення даної ухвали №638.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 264613 про дорожньо-транспортну пригоду, 02.09.2016 на автотрасі Київ-Чоп на 129 км + 400м відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення водієм транспортного засобу DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_2 п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03 жовтня 2016 року у справі №337/3412/16-п встановлено, що ДТП відбулося внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 10.1. Правил дорожнього руху України. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016, укладеного з ПАТ "Волиньобленерго" (страхувальник) майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортного засобу Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 були застраховані у позивача.

У відповідності до аварійного сертифікату №2297 від 05.09.2016 вартість відновлювального ремонту автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 497212,59 грн., вартість матеріального збитку - 323870,12 грн.

Згідно із рахунком-фактурою №АК00029470 від 15.09.2016 вартість ремонтних робіт автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 становить 710616,52 грн.

Позивачем затверджено страховий акт №202-111/16 від 04.10.2016 відповідно до якого, на підставі аварійного сертифікату №2297 від 05.09.2016 визначено розмір страхового відшкодування та вирішено здійснити виплату страхового відшкодування в сумі 323870,12 грн.

На підставі страхового акта позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 323870,12 грн. (шляхом перерахування на користь ОСОБА_1Р.), що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №3726 від 04.10.2016, №3758 від 07.10.2016, №3778 від 10.10.2016.

Як підтверджено матеріалами справи, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТДВ "Страхове товариство "Домінанта" (відповідач у справі) згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7499681, термін дії з 20.01.2016 по 19.01.2017).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована у відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 49000,00 грн. за вирахуванням франшизи та в межах ліміту відповідальності по майну згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/7499681.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016, внаслідок настання 02.09.2016 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 323870,12 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №3726 від 04.10.2016, №3758 від 07.10.2016, №3778 від 10.10.2016.

Як вбачається з вказаних платіжних доручень, виплата страхового відшкодування у сумі 323870,12 грн. відбулась на користь ОСОБА_1

Відповідач заперечуючи позовні вимоги, висилається на те, що умовами договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016 не був визначений вигодонабувач, у зв'язку із чим виплата страхового відшкодування мала відбуватись на користь страхувальника - ПАТ "Волиньобленерго". З урахуванням того, що виплата страхового відшкодування відбулась на користь ОСОБА_1, то відповідач стверджує, що виплату грошових коштів було здійснено не на підставі договору страхування, а тому до спірних правовідносин не можуть застосовуватись приписи ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993, ст. 1191 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України "Про страхування", страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України.

Страхувальники мають право при укладанні договорів страхування інших, ніж договори особистого страхування, призначати фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку, для отримання страхового відшкодування, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування (ч. 4 ст. 3 Закону України "Про страхування").

В пункті 2.2. договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016 передбачено, що вигодонабувач визначається згідно із чинного законодавства.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_3 (дата реєстрації 30.12.2014).

26.05.2015 між ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. 23 травня 2015 року, за реєстром №2349 та ПАТ "Волиньобленерго" будо укладено договір найма (оренди), відповідно до умов якого ПАТ "Волиньобленерго" прийняло в оренду автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно із п. п. 3.1., 3.2. договору, строк найму (оренди) розпочинається з моменту фактичної передачі наймачу транспортного засобу та діє до 31.12.2015 року. Договір вважається пролонгованим на той же термін та на тих же умовах, якщо кожна із сторін не поставить питання про його розірвання по закінченню строку його дії.

Відомості щодо припинення дії договору найма (оренди) від 26.05.2015 станом на час ДТП в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до п. 7.3. договору найма (оренди) від 26.05.2015, наймодавець за договором має право на відшкодування збитків, заподіяних третіми особами в результаті дорожньо-транспортних пригод та виступає позивачем по даних справах у суді.

З урахуванням наведеного, згідно із договором страхування, вигодонабувачем є ОСОБА_3.

Також позивачем до відповіді на відзив додано довіреність від 23.01.2016, посвідчену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Квочак Л.Т. 23 січня 2016 року, зареєстровану за номером 131, згідно із якою ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси в усіх установах, організаціях та підприємствах з усіх без винятку питань щодо розпорядження та користування автомобілем Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2, в тому числі отримувати відшкодування у разі спричинення шкоди транспортному засобу внаслідок ДТП.

За таких обставин, суд вважає безпідставними заперечення відповідача щодо виплати страхового відшкодуванням на користь ОСОБА_1, який є представником ОСОБА_3 - власника застрахованого у позивача автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Згідно із положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач в силу приписів ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" набув права вимоги до відповідача у межах фактичних затрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом DAF, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у відповідача відповідно до полісу засобів №АЕ/7499681 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених вказаним Законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

В силу приписів ст. 22, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у спорах, пов'язаних з відшкодуванням шкоди за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є спеціальними.

Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов'язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у даному випадку - позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт пошкодження транспортного засобу автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження особою, цивільно-правова відповідальність якої на час ДТП була застрахована у відповідача. Розмір страхового відшкодування в розмірі 323870,12 грн., що виплачений по договору №202-0003/16УП добровільного страхування наземних транспортних засобів від 23.02.2016 згідно із платіжними дорученнями №3726 від 04.10.2016, №3758 від 07.10.2016, №3778 від 10.10.2016 визначений позивачем у відповідності до вартості матеріального збитку визначеного у аварійну сертифікаті №2297 від 05.09.2016 (за вирахуванням коефіцієнту фізичного зносу).

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Полісом №АЕ/7499681 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50000 грн., франшиза за даним полісом 1000,00 грн.

Позивачем здійснено вирахуванням франшизи у сумі 1000,00 грн. та у межах ліміту відповідальності згідно із полісом №АЕ/7499681, заявлено до відшкодування суму страхового відшкодування у розмірі 49000,00 грн.

Враховуючи встановлені вище обставини до відшкодування підлягає сума у розмірі 49000,00 грн., яка заявлена позивачем, у зв'язку із чим, позовні вимоги є обґрунтованими.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 119; ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "Ю.БІ.АЙ-КООП" (04112, м. Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48, офіс 708, ідентифікаційний код 31113488) страхове відшкодування у сумі 49000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано: 12.03.2018.

Суддя С.О. Турчин