ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 рокуСправа № 912/3826/17
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б. при секретарі Легун А.О. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3826/17

за позовом: Олександрійської міської ради Кіровоградської області, Кіровоградська область, м. Олександрія

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-24", Кіровоградська область, м. Олександрія

про стягнення 120 642,96 грн,

за участю представників:

від позивача - Шихахмедов З.Ш., довіреність № 9/12/23/1 від 04.01.18;

від відповідача - Біляєв М.М., довіреність № 1 від 23.01.18;

Олександрійська міська рада Кіровоградської області звернулась до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-24" про стягнення 120642,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на використання відповідачем земельної ділянки, в порушення статей 125, 126 Земельного кодексу України, без правовстановлюючих документів, без оформлення відповідного договору оренди земельної ділянки та сплати орендних платежів, в зв'язку з чим завдає збитки позивачу у виді неодержаних доходів.

Ухвалою від 21.12.2017 господарський суд відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначив на 25.01.2018.

03.01.2018 від позивача надійшли пояснення від 29.12.2017, відповідно до якого наголошує, що спірна земельна ділянка знаходиться у комунальній власності, а тому позивач згідно положень ст. 317 Цивільного кодексу України та статті 78 Земельного кодексу України має право володіти, користуватися і розпоряджатися такою земельною ділянкою.

25.01.2018 від представника відповідача надійшла заява про поновлення строку для надання відзиву на позов, оскільки відповідач з поважних причин не встиг підготувати останній у зазначений в ухвалі про відкриття провадження строк.

У підготовчому засіданні 25.01.2018 винесено протокольну ухвалу та на підставі статті 119 Господарського процесуального кодексу України поновлено строк для подання відзиву до 08.02.2018, позивача зобов'язано до 14.02.2018 подати відповідь на відзив, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.02.2018 до 12:00.

13.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому ТОВ "Альянс-24" заявляє про застосування позовної давності та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач наголошує, що до складу комісії з визначення збитків, всупереч приписам Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993, не було включено власника нежитлових приміщень за адресою м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а, тобто особу, яка зобов'язана відшкодовувати збитки; доказів запрошення або будь-яких дій щодо сповіщення власника нежитлових приміщень про проведення обстеження земельної ділянки позивач не надав. Щодо рішення виконавчого комітету про затвердження розміру збитків то воно, на думку відповідача, є протизаконним, таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства; при затвердженні збитків у самому рішенні встановлено розмір збитків з порушенням, оскільки нормативна грошова оцінка земельної ділянки проводилась з урахуванням коефіцієнтів "Кф, Км2" без врахування коду економічної класифікації відповідача, що в свою чергу призвело до завищення суми грошової оцінки. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда, таким чином, за твердженням відповідача, законодавством встановлено припинення права оренди попереднього власника будівлі, а не право постійного користування. Лише рішенням Олександрійської міської ради № 363 від 27.10.2017 припинено право постійного користування повному товариству "Старт" та визнано таким, що втратив чинність акт на право постійного користування серія КР, № 244 від 27.05.1998. З огляду на приписи п. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, відповідач наполягає, що договір оренди землі міг бути укладений виключно після вилучення земельної ділянки від попереднього власника. За таких обставин, неможливо стверджувати про наявність зволікання в укладенні договору оренди землі, оскільки земельна ділянка не була вилучена відповідно до норм земельного законодавства; твердження позивача у зволіканні в укладенні договору оренди є надуманим і не відповідає матеріалам справи. Таким чином, на думку відповідача, відсутні підстави для застосування ст. 1166 Цивільного кодексу України, оскільки у ТОВ "Альянс-24" не було підстав звертатись до власника земельної ділянки, оскільки вона до 27.10.2017 належала попередньому користувачу, а, отже, відсутні підстави для відшкодування збитків, оскільки відсутнє зволікання (як-то протиправна поведінка, вина, наявність шкоди, причинний зв'язок).

Господарським судом 14.02.2018 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 11:00 16.02.2018.

16.02.2018 від відповідача надійшли заперечення, у яких відповідач наголошує, що Акти обстеження та визначення збитків, рішення, яким затверджено розмір збитків не можуть бути доказами у справі, оскільки такі складені і рішення прийняте із порушенням Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993. Крім викладеного у відзиві відповідач звертає увагу суду, що позивач зареєстрував право власності на земельну ділянку лише 17.11.2015, припинив право постійного користування ПТ "Старт" лише 27.10.2017 і тільки після цього ТОВ "Альянс-24" міг реалізувати своє право на укладення договору оренди та не заперечує проти такого укладення. Також відповідач вказує, що він є платником єдиного податку, а відповідно до п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України такі звільняються від обов'язку нарахування, сплати та подання, зокрема, податку на майно (в частині земельного податку), крім земельного податку за земельні ділянки, що не використовуються платниками єдиного податку першої - третьої груп для провадження господарської діяльності.

16.02.2018 позивач подав відповідь на відзив ТОВ "Альянс-24", у якому стверджує, що твердження відповідача про неповідомлення його про обстеження земельної ділянки не відповідає дійсності, оскільки йому направлявся лист № 243/10/06/1 від 23.06.2017 щодо запрошення на засідання Комісії, таке запрошення залишено відповідачем без відповіді, а в роботі комісії участі відповідач не брав. 09.08.2017 позивач листом № 310/10/06/2 повідомив відповідача про обстеження земельної ділянки, проте й таке повідомлення залишено відповідачем без реагування. Щодо порушення Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993, то позивач наголошує, що ним вчинено всі необхідні дії, передбачені вказаним Порядком. Так, згідно Порядку, єдиною підставою для прийняття рішення про затвердження збитків власнику землі є Акт комісії з визначення та відшкодування збитків власнику землі, яким і є Акт від 04.07.2017. Щодо твердження відповідача про те, що для встановлення факту самовільного використання земельної ділянки необхідно було належним чином оформлювати Акт від 21.08.2017, який складено із порушеннями, позивач зазначає, що є інші докази самовільного використання земельної ділянки: згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні речові права на нерухоме майно (земельну ділянку за адресою: по вул. Єфремова, 1а, м. Олександрія); Олександрійською міською радою, як орендодавцем земельних ділянок комунальної форми власності, ведеться реєстр договорів оренди земельних ділянок, серед яких відсутній укладений договір між сторонами справи. Таких відомостей достатньо було для визначення розміру збитків, які підлягають відшкодування у зв'язку із користуванням земельною ділянкою без укладення договору оренди. Спростовуючи доводи відповідача щодо відсутності норм про припинення права користування земельною ділянкою у зв'язку з переходом права власності на будинок, що знаходиться на такій земельній ділянці, позивач наголошує на приписах п. е ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України. Водночас, з огляду на те, що відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України відповідач не є особою, яка може мати земельну ділянку на праві постійного користування та зважаючи на те, що ТОВ "Альянс-24" не є правонаступником ПТ "Старт", єдиною можливою формою використання земельною ділянкою є користування на підставі договору оренди.

Представники сторін заявили, що ними подані всі необхідні заяви, клопотання, докази, що необхідні для розгляду справи по суті.

Заяв чи клопотань про визнання позову, відмову від позову чи укладання мирової угоди до суду не надходило.

Ухвалою від 16.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 912/3826/17 до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12:00 20.02.2018.

У судовому засіданні 20.02.2018 оголошено перерву до 11:00 13.03.2018.

Представник відповідача у судовому засіданні подав клопотання в порядку ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України про долучення до матеріалів справи копії Державного акта на право постійного користування землею серія І-КР № 000631, що було видане ПТ "Старт".

Відповідно до ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Представник відповідача мотивував невчасне подання копії Державного акта тим, що йому лише 07.03.2018 надало таку копію ПТ "Старт", що підтверджується відповідним супровідним листом.

Господарський суд вважає за можливе на підставі ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України прийняти такий доказ та долучити до матеріалів справи.

Також представник відповідача додав роздруківку з офіційного сайту Укрпошта щодо невчасного отримання ним листа від 23.06.2017 № 243/10/06/2. Господарський суд враховує, що під час підготовчого провадження у судовому засіданні досліджувався такий сайт і відповідна інформація, тому цей доказ не є невчасно поданим. Водночас задля забезпечення наявності в матеріалах справи відповідної роздруківки господарським судом в ході підготовки повного тексту рішення здійснено більш розгорнуту роздруківку, яка і була предметом дослідження у підготовчому провадженні із сайту Укрпошти, зі змісту якого випливає, що лист не отримувався відповідачем за його юридичною адресою за закінченням терміну зберігання.

У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, представник відповідача позов не визнав, водночас, в разі наявності підстав для задоволення позову наголошував на заявленні ним про сплив позовної давності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Альянс-24" придбано нерухоме майно на земельній ділянці площею 0,7418, кадастровий номер :02:070:0003, яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а на підставі договору купівлі-продажу № 1647 від 03.06.2013, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Стенюхіною І.В. (номер запису 1162484 від 03.06.2013), що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктів нерухомого майна, дата державної реєстрації - 03.06.2013. Така земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності, власником якої є територіальна громада м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради.

Як стверджує позивач, ТОВ "Альянс-24" використовує земельну ділянку, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Олександрія в особі позивача, за відсутності документа, що засвідчує право на використання земельної ділянки та без державної реєстрації цього права.

24.11.2015 позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 342/10/06/1 з пропозицією вжити останнім заходів стосовно оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а.

В матеріалах справи міститься копія рішення Господарського суду Кіровоградської області від 27.02.2017 у справі № 912/4870/16 за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-24" про зобов'язання вчинити певні дії, таке рішення набрало законної сили і в силу приписів ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені у такому рішенні не доказуються при розгляді даної справи.

Вказаним рішенням від 27.02.2017 встановлено, що рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 16.09.2016 за № 163 зобов'язано землекористувачів згідно з додатком, у тому числі відповідача (п. 7 додатку), які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів (договорів оренди), протягом 2-х місяців звернутися до міської ради для оформлення оренди земельних ділянок під об'єктами нерухомості, які їм належать на праві власності.

28.11.2016 Олександрійською міською радою відповідачу направлено претензію №408/10/06/2, в якій зазначено про необхідність подачі відповідачем до органу місцевого самоврядування заяви про оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а.

У подальшому, згідно доказів, наявних у справі № 912/3826/17, 01.12.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію № 403/10/06/2 від 28.11.2016, у якій наголошує на необхідності зверненні до Олександрійської міської ради із заявою про оформлення права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача за адресою: м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а.

І лист і претензія залишені відповідачем без відповіді і реагування.

23.06.2017 позивач направив на адресу відповідача лист № 243/10/06/2 від 23.06.2017 (а.с. 88), у якому запрошує керівника ТОВ "Альянс-24" на засідання комісії по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, яке відбудеться 04.07.2017 о 14:00 у приміщенні міської ради; питання, яке виноситься на розгляд комісії: нанесені збитки територіальній громаді м. Олександрії через неоформлення ТОВ "Альянс-24" права користування земельною ділянкою за адресою: вул. Єфремова, 1а.

Керівник ТОВ "Альянс-24" не з'явився на виклик Олександрійської міської ради на засідання комісії, таке засідання відбулось 04.07.2017, за результатами якого складено Акт з визначення та відшкодування збитків власнику землі (а.с. 20). Так Актом від 04.07.2017 встановлено, що власнику землі - Територіальній громаді м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради заподіяно збитки за останні три роки у сумі 120642,96 грн, у зв'язку із використанням ТОВ "Альянс-24" земельної ділянки площею 0,7418 га за адресою вул. Єфремова, 1а без правовстановлюючих документів.

Вказаний Акт від 04.07.2017 затверджений рішенням № 503 від 10.08.2017 виконавчого комітету Олександрійської міської ради (а.с. 21).

13.09.2017 Олександрійська міська рада направила претензію № 339/10/06/2 від 17.08.2017 (а.с. 22-23) про сплату 120642,96 грн збитків.

Відповідачем не здійснено сплати вказаних збитків, у зв'язку з чим Олександрійська міська рада звернулась до господарського суду із даним позовом.

При розгляді даного спору господарський суд виходить із такого.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Водночас у продавця нерухомого майна на земельній ділянці за адресою м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а - Повного товариства "Старт" було право постійного користування земельною ділянкою, проте нормами Земельного кодексу України (ст. 92) станом на час купівлі нерухомого майна (03.06.2013) лише вичерпному переліку категорій юридичних осіб передбачено право набуття у постійне користування земельної ділянки, до якого відповідач не відноситься, тому відповідач зобов'язаний був набути інше право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться нерухоме майно, як-то оренда, суперфіцій чи емфітевзис.

Проте відповідач не вчиняв жодних дій по набуттю права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його нерухоме майно.

Представник відповідача стверджує про неможливість ним отримання в оренду земельної ділянки, оскільки остання знаходилась у постійному користуванні в Повного товариства "Старт" і лише рішенням № 363 від 27.10.2017 Олександрійська міська рада припинила повному товариству "Старт" право постійного користування земельною ділянкою площею 0,7418 га за адресою: вул. Єфремова, наданої для обслуговування будівель та господарчих споруд.

Дійсно в матеріалах справи знаходиться копія такого Рішення № 363 від 27.10.2017 (а.с. 34), яким також вирішено вважати таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею по вул. Єфремова, серія КР № 244 від 27.05.1998, виданий повному товариству "Старт" та зняти його з державної реєстрації.

Проте з сукупного аналізу правових норм, наведених нижче, господарський суд доходить висновку, що саме на нового власника нерухомого майна покладений обов'язок по ініціюванню належного оформлення відповідного користування земельної ділянки.

За змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Зважаючи на вказане, новий власник земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. З моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Вказана правова позиція закріплена у постановах Верховного Суду України від 12.04.2017 у справі № 922/5468/14, від 12.04.2017 у справі № 922/207/15 та постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 925/1277/16.

Отже, відповідач має у власності нерухоме майно, яке розташоване на земельній ділянці, яка не перебуває ні в його оренді ні в користуванні на іншій правовій основі, не вчинював жодних дій по встановленню відповідного права користування, чим порушив вищенаведені норми чинного законодавства.

У постанові від 01.03.2016 у справі № 903/1023/15 Вищий господарський суд України дійшов такого правового висновку. При виникненні в іншої особи права власності на жилий будинок, будівлю або споруду право попереднього власника або користувача земельної ділянки, на якій розташоване це нерухоме майно, припиняється автоматично, в силу закону, тобто без обов'язкового оформлення припинення права будь-якими актами та документами, а до нового власника нерухомості переходить право землекористування в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Отже, оскільки відповідач не може за чинним законодавством набути земельну ділянку у право постійного користування ним мали бути вчинені дії щодо оформлення в оренду такої землеьної ділянки.

Крім зазначеного, господарський суд дійшов висновку щодо необхідності відповідачем сплачувати орендну плату з моменту отримання нерухомого майна у власність, з огляду на приписи Податкового кодексу України.

Так відповідно до ст. 287.6. Податкового кодексу України (в редакції на момент купівлі відповідачем нерухомого майна) при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Стаття 287 знаходиться у розділі ХІІІ "Плата за землю", так відповідно до статті 269 платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Водночас в цьому ж розділі окремо виділено поняття "орендна плата", згідно зі статтею 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 14.1.72. ст. 14 Податкового кодексу України земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу); відповідно до п. 14.1.73. землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

А згідно з п. 14.1.136. цієї ж статті орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата).

Відтак Податковий кодекс України містить різні поняття "земельний податок" та "орендна плата", обидва з яких входять до поняття "плата за землю". Посилання відповідача на звільнення його від сплати земельного податку, у зв'язку із перебуванням на спрощеній системі оподаткування не звільняє його від обов'язку сплати орендної плати. Так земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно відповідача не перебуває у власності чи у постійному користуванні відповідача на законних підставах, навпаки, як досліджено вище, у відповідача з моменту придбання нерухомого майна виник обов'язок щодо укладення договору оренди з Олександрійською міською радою, який він не виконав, і, як наслідок, виник обов'язок по сплаті орендної плати, а не земельного податку. З огляду на викладене у відповідача відсутні підстави посилатись на п. 297.1 ст. 297 Податкового кодексу України, оскільки вказаною правовою нормою він звільнений саме від сплати земельного податку, а не від орендної плати, що розрахована позивачем, як завдані збитки у зв'язку із неукладенням відповідачем відповідного договору оренди, всупереч вимогам органу місцевого самоврядування.

Заперечення відповідача про неправильне розрахування суми збитків також спростовуються матеріалами справи. Так коефіцієнти Кф та Км2 враховані задля визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 2014-2017 роки, враховуючи положення Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого Наказом № 18/15/21/11 від 27.01.2006 Державного комітету України по земельних ресурсах Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України Української академії аграрних наук та Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого Наказом № 489 від 25.11.2016 Міністерства аграрної політики та продовольства України. Так Кф у розмірі 1,2 застосовується до земель промисловості, до яких і відноситься спірна земельна ділянка, а коефіцієнт Км2 у розмірі 0,9, як зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони), до того ж при множенні на нього розмір нормативної грошової оцінки зменшується, а не збільшується, як стверджує відповідач. Дослідивши витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 23.06.2017 №№ 1005, 1005/1, 1005/2, 1005/3 за 2014-2017 роки господарський суд дійшов висновку про обґрунтований розрахунок такої оцінки, що здійснений Відділом в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі вказаних розмірів нормативної грошової оцінки земельної ділянки позивач в Акті з визначення та відшкодування збитків власнику землі від 04.07.2017 розрахував збитки, завдані власнику землі за останні три роки і їх розмір склав 120 642,96 грн. Такий Акт затверджений Рішенням № 503 від 10.08.2017 виконавчого комітету Олександрійської міської ради.

Заперечення відповідача щодо неповідомлення його про засідання комісії та неприсутність його представника на такому засіданні спростовуються доказами в справі: листом-запрошенням від 23.06.2017, що направлявся на адресу відповідача (а.с.88), тому відповідач не забезпечив явку свого представника на таке засідання комісії з власної ініціативи. Те, що відповідач не отримував за своєю юридичною адресою такого листа не може ставитись у вину позивачу, який вжив всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача.

Крім того, господарський суд враховує, що відповідачем не надано доказів оскарження та визнання недійсними, незаконними рішення виконавчого комітету № 503 від 10.08.2017 "Про затвердження протоколу та актів з визначення та відшкодування збитків власнику землі" та Акту від 04.07.2017 з визначення та відшкодування збитків власнику землі.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» ч.1 ст. 156 Земельного кодексу України).

За змістом ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У випадках, встановлених главою 24 Земельного кодексу України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому, неодержаний дохід - це дохід, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

В той же час, відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України підставою для застосування цивільно-правової відповідальності є правопорушення, що включає як складові елементи: 1) шкоду (збитки), 2) протиправну поведінку особи, яка заподіяла шкоду, 3) причинний зв'язок між ними та 4) вину особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, виключає можливість притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Загальним поняттям позадоговірного зобов'язання з відшкодування шкоди охоплюються різноманітні конкретні види правопорушень, що мають ряд особливостей. Особливості застосування цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду можуть бути передбачені спеціальними законами, що регулюють питання охорони певного виду прав.

Саме питання відшкодування збитків власникам землі, до яких відноситься і територіальна громада м. Олександрія в особі її представницького органу міської ради, та землекористувачам врегульовано главою 24 Земельного кодексу України "Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам", за ст. 156 якого закріплено вичерпний перелік підстав відшкодування збитків, заподіяних внаслідок:

а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Як зазначено та досліджено вище, позивач правомірно звернувся із даним позовом на підставі п. д) ст. 156 Земельного кодексу України.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наразі позивачем доведено перед судом всі елементи складу цивільного правопорушення в діях відповідача, як то: факт порушення відповідачем вимог земельного законодавства, що виявився у тривалому використанні земельної ділянки без договору оренди, що є підставою для нарахування збитків, визначення і відшкодування яких врегульовано чинним законодавством, причинного зв'язку між збитками і протиправною поведінкою відповідача, оскільки використання земельної ділянки відповідачем без належного правового оформлення, позбавило Олександрійську міську раду, як власника землі, права отримати від цієї земельної ділянки дохід у вигляді орендної плати.

Між тим, відповідач не довів належними та допустимими доказами відсутність своєї вини у спричиненні збитків. Натомість матеріали справи свідчать про бездіяльність відповідача щодо оформлення спірної земельної ділянки.

Так, відповідач не вчинив жодної дії спрямованої на оформлення права користування земельної ділянки за період з 03.06.2013 (моменту купівлі нерухомого майна) до теперішнього часу.

З огляду на вищезазначене, господарський суд дійшов висновку, що відповідач будучи фактичним користувачем земельної ділянки, площею 0,7418 га за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Єфремова, 1а, в порушення норм чинного законодавства, користується нею без договору оренди земельної ділянки та відмовляється від його укладення з позивачем, не сплачує передбачену законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою.

З огляду на викладене, позов заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Водночас відповідач заявив про сплив позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно з ч. 4 цієї ж статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Отже, у зв'язку зі спливом позовної давності (строку, в межах якого позивач мав право звернутись до суду із позовом про захист свого права), господарський суд відмовляє у задоволенні позову щодо вимоги про стягнення збитків за межами трьох років до дати звернення із позовом до господарського суду.

Так позивач звернувся із позовом 18.12.2017 (відповідно до поштового штемпеля на конверті), тому збитки можуть бути стягнуті починаючи з 18.12.2014.

Відповідно до обґрунтованого розрахунку позивача з 01.07.2014 по 31.12.2014 нараховано 13 442,35 грн збитків (у розмірі орендної плати за ставкою 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки), так за один місяць збитки складають 2240,39 грн, враховуючи, що в грудні 2014 року 31 день, то за один день збитки складають 72,27 грн (2240,39 грн: 31), отже за період 18.12.2014 - 31.12.2014 сума збитків складає 1011,78 грн (72,27 грн * 14 днів). За 2015 рік позивач правомірно нарахував 33 579 грн; за 2016 рік - 48118,70 грн; за 01.01.2017-01.07.2017 - 25502,91 грн.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що, з урахуванням спливу позовної давності щодо частини вимог, задовольнити позов необхідно частково на суму 108 212,39 грн (1011,78 грн + 33579 грн + 48118,70 грн + 25 502,91 грн). В іншій частині у позові слід відмовити з огляду на сплив позовної давності.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс-24" (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Першотравнева, 51-А, кв. 106, ідентифікаційний код 38680811) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) 108212,39 грн збитків та 1623,19 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через Господарський суд Кіровоградської області.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Олександрійській міській раді Кіровоградської області за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59; товариству з обмеженою відповідальністю "Альянс - 24" за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, 51-А, кв. 106.

Повне рішення складено 19.03.2018.

Суддя С.Б. Колодій