РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2018Справа № 910/22006/17
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному провадженні справу

За позовом доСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-Халимонове" Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Злата Агро"
про стягнення 30 793,89 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-Халимонове" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Злата Агро" (надалі - відповідач) про стягнення 25 800,00 грн. основного боргу та 4 993,89 грн. неустойки, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з поставки товару за договором поставки №1011/160117 від 16.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні 19.01.2018.

Між тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 р. N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2018 вирішено розглядати справу №910/22006/17 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2016 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агротрейд-Халимонове" (Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Злата Агро" (Постачальник) було укладено договір поставки №1011/160117 (надалі - Договір), згідно умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передати у власність Покупця Товар, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар відповідно до умов даного Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 3.2. сторони обумовили, що поставка товару здійснюється партіями протягом всього строку дії договору, на протязі 7 (семи) календарних днів після надходження грошових коштів на рахунок Постачальника.

Згідно п. 4.1. Договору, ціна товару узгоджується сторонами окремо при поставці кожної партії товару та зазначається в рахунку-фактурі та видатковій накладній, які є невід'ємною частиною даного Договору.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що оплата Товару, що поставляється за Договором

проводиться в національній валюті України по безготівковому розрахунку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на умовах 100 % попередньої оплати суми вказаної в рахунку-фактурі отриманого Покупцем для оплати.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач вказує на те, що загальна вартість Товару, що повинен був поставлений, обумовлена Сторонами в рахунку на оплату № 3 від 16 січня 2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи та становить 25 800,00 грн. та зазначає, що вказана сума була сплачена ним відповідно до умов Договору, на підтвердження чого надав суду копію платіжного доручення № 1 від 25 січня 2017 року на суму 25 800,00 грн.

Доказів поставки відповідачем позивачеві Товару згідно умов Договору суду не надано.

В силу ч. 2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення відповідачем сплачених позивачеві коштів суду не надано.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 25 800,00 грн. основного боргу, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з поставки товару за договором поставки №1011/160117 від 16.01.2016 є обґрунтованою, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору визначено, що у випадку несвоєчасної поставки Товару згідно умов даного Договору, Постачальник сплачує Покупцеві на вимогу останнього штрафну неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який вона нараховувалась від загальної вартості непоставленої партії Товару за кожен день прострочення до моменту фактичного виконання Постачальником свого зобов'язання за цим Договором.

Як було зазначено вище, доказів поставки відповідачем позивачеві Товару згідно умов Договору суду не надано.

На підставі вищезазначеного пункту Договору, позивачем нараховано 4 993,89 грн. пені за період з 02.02.2017 по 31.10.2017, тобто за період, що перевищує встановлений ч. 6. ст. 232 ГК України, з урахуванням того, що зазначеним вище пунктом. 8.2. Договору Сторони встановили термін нарахування штрафних санкцій до моменту фактичного виконання відповідачем, як постачальником, свого зобов'язання з поставки товару за цим Договором.

Перевіривши, за допомогою системи "ЛІГА", поданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам Закону та умовам Договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 993,89 грн. пені, нарахованої у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з поставки товару за договором поставки №1011/160117 від 16.01.2016 є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд -Халимонове" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "Злата Агро" (03065, м. Київ, вул. Космонавта Комарова, буд. 38 А, кв.18; ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрейд -Халимонове" (16542, Чернігівська обл., Бахмацький р-н. с. Халимонове, вул. Центральна, 3; ) основного боргу 25 800 грн. 00 коп., неустойки 4 993 грн. 89 коп. та 1 600 грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.03.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко