номер провадження справи 5/149/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 Справа № 908/2487/17

За позовом: Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс (69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, буд. 1-А; )

про стягнення 4 457,61 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 01-32/0613-01 від 18.04.2017

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

11.12.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Управління комунальної власності Енергодарської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс про стягнення 4 457,61 грн.

11.12.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 11.12.2017 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №908/2487/17, справі присвоєно номер провадження 5/149/17, розгляд справи призначено на 24.01.2018. Ухвалою суду від 24.01.2018 відкрито провадження у справі №908/2487/17 у порядку спрощеного позовного провадження та перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 21.02.2018 з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 21.02.2018 оголошено перерву в судовому засіданні до 12.03.2018 о 10 год. 30 хв. У судовому засіданні 12.03.2018 судом ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 12.03.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача у судовому засіданні 12.03.2018 підтримав доводи викладені у позовній заяві № 01-32/2434-01 від 08.12.2017 зазначивши, що 28.12.2009 між територіальною громадою м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради в особі начальника Управління комунальної власності Енергодарської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс було укладено договір оренди № 42-08 на нежитлове приміщення № 71а, загальною площею 110,9м2, що знаходиться за адресою: м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 23. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 за реєстраційним № 5485. У звязку з невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо своєчасного перерахування орендної плати утворилась заборгованість по орендній платі за період з січня по серпень 2017 включно у розмірі 43 750,42 грн. В порушення умов договору відповідач оплатив вказану заборгованість 04.10.2017, у звязку з чим відповідно до розділу 7 Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України останньому нараховано пеню за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 4 014,54 грн. та 3 % річних за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 443,07 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс 4 457,61 грн. та судовий збір.

Представник відповідача у жодне судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалами суду від 11.12.2017, 24.01.2018 та 21.02.2018 не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суду не повідомив.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ОСОБА_1 (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоагроресурс» () є: 69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, буд. 1-А, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвала суду від 11.12.2017 про порушення провадження у справі № 908/248717, яка направлялась на вищевказану адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового звязку: За закінченням терміну зберігання.

Станом на час розгляду справи ухвала суду від 24.01.2018 про відкриття провадження у справі та ухвала від 21.02.2018 про оголошення перерви у судовому засіданні чи повідомлень про їх отримання відповідачем до суду не надійшло.

Згідно з п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1), повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Свої правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті усі можливі та достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/2487/17.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за відсутності відповідача та за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2009 між територіальною громадою м. Енергодара в особі Енергодарської міської ради в особі Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (далі Орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс (далі Орендар, відповідач) укладено договір оренди нежитлового (вбудованого) приміщення № 42-08. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_2 за реєстраційним № 5485.

Відповідно до п. 1.1. Договору, на підставі протоколу засідання конкурсної комісії виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 12-08 від 12.03.2008, затвердженого міським головою Енергодарської міської ради 22.04.2008, Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове володіння та користування наступне майно: нежитлове (вбудоване) приміщення в квартирному (багатоповерховому) житловому будинку, загальною площею 110,9 м2, що розміщене за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, вул. Козацька, буд. 23, приміщення № 71а, яке належить Орендодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно б/н, виданого Виконавчим комітетом Енергодарської міської ради Запорізької області, 31.08.2009.

Пунктом 2.2 Договору встановлено строк дії договору оренди терміном пять років з моменту підписання договору.

21.05.2014 між Орендодавцем та Орендарем укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до договору оренди № 42-08, пунктом 1.1. якого продовжено термін дії договору оренди від 28.12.2009 № 42-08 до 28.12.2019.

Згідно з п. 3.1 Договору з урахуванням договору про внесення змін та доповнень № 1 до договору, орендна плата за оренду комунального майна визначається згідно з Методикою розрахунку плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Енергодара, затвердженої рішенням Енергодарської міської ради від 27.06.2007 № 10, на момент розрахунку складає 2 456,32 грн. без урахування ПДВ за перший місяць оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється відповідно до чинного законодавства України.

Орендар зобовязується сплачувати орендну плату не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Орендодавця (п 3.2 Договору).

Орендар зобовязаний своєчасно та в повному обсязі вносити Орендодавцю орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок вказаний в п. 3.2. (г п. 5.1. Договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору оренди № 42-08 від 28.12.2009, орендна плата за перший місяць (березень 2014) становить 2 456,32 грн. (а.с. 14).

На виконання умов Договору оренди № 42-08, Орендодавець направляв на адресу Орендаря рахунки за послуги у період з січня по серпень 2017 включно у на загальну суму 43 750,42 грн. (а.с. 15-17), а саме:

- № 5247 від 17.01.2017 на суму 5 243,32 грн.;

- № 5389 від 20.02.2017 на суму 5 300,99 грн.;

- № 5530 від 17.03.2017 на суму 5 353,99 грн.;

- № 5679 від 18.04.2017 на суму 5 450,36 грн.;

- № 5816 від 17.05.2017 на суму 5 499,42 грн.;

- № 5974 від 16.06.2017 на суму 5 570,92 грн.;

- № 6100 від 17.07.2017 на суму 5 660,05 грн.;

- № 6216 від 16.08.2017 на суму 5 671,37 грн.

Враховуючи вищевказаний п. 3.2. договору, датами оплати є:

- за рахунком № 5247 від 17.01.2017 на суму 5 243,32 грн. 15.02.2017.

- за рахунком № 5389 від 20.02.2017 на суму 5 300,99 грн. 15.03.2017.

- за рахунком № 5530 від 17.03.2017 на суму 5 353,99 грн. 15.04.2017.

- за рахунком № 5679 від 18.04.2017 на суму 5 450,36 грн. 15.05.2017.

- за рахунком № 5816 від 17.05.2017 на суму 5 499,42 грн. 15.06.2017.

- за рахунком № 5974 від 16.06.2017 на суму 5 570,92 грн. 15.07.2017.

- за рахунком № 6100 від 17.07.2017 на суму 5 660,05 грн. 15.08.2017.

- за рахунком № 6216 від 16.08.2017 на суму 5 671,37 грн. 15.09.2017.

Проте, в порушення умов договору, заборгованість по орендній платі в розмірі 43 750,42 грн. ТОВ «Енергоагроресурс» сплатило 04.10.2017, що підтверджується випискою з банківського рахунку, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18).

Відповідно до п. 7.4. Договору, в разі невиконання чи неналежного виконання Орендарем обовязку, передбаченого п. 5.1. г) цього договору, він сплачує Орендодавцю (до міського бюджету) пеню в розмірі 0,5% від суми несвоєчасно сплаченої орендної плати за кожний день прострочення.

Статтею 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, за порушення ТОВ «Енергоагроресурс» умов договору щодо своєчасної сплати орендної плати позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно на загальну суму 4 014,54 грн., а саме:

- за рахунком № 5247 від 17.01.2017 на суму 5 243,32 грн. за період з 16.02.2017 по 15.08.2017 включно у розмірі 680,63 грн.;

- за рахунком № 5389 від 20.02.2017 на суму 5 300,99 грн. за період з 16.03.2017 по 15.09.2017 включно у розмірі 686,80 грн.;

- за рахунком № 5530 від 17.03.2017 на суму 5 353,99 грн. за період з 16.04.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 632,94 грн.;

- за рахунком № 5679 від 18.04.2017 на суму 5 450,36 грн. за період з 16.05.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 527,86 грн.;

- за рахунком № 5816 від 17.05.2017 на суму 5 499,42 грн. за період з 16.06.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 414,34 грн.;

- за рахунком № 5974 від 16.06.2017 на суму 5 570,92 грн. за період з 16.07.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 305,26 грн.;

- за рахунком № 6100 від 17.07.2017 на суму 5 660,05 грн. за період з 16.08.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 189,96 грн.;

- за рахунком № 6216 від 16.08.2017 на суму 5 671,37 грн. за період з 16.09.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 69,92 грн.

Також, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу 3 % річних за прострочення сплати орендної плати за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 443,07 грн., а саме:

- за рахунком № 5247 від 17.01.2017 на суму 5 243,32 грн. за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 99,12 грн.;

- за рахунком № 5389 від 20.02.2017 на суму 5 300,99 грн. за період з 16.03.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 88,01 грн.;

- за рахунком № 5530 від 17.03.2017 на суму 5 353,99 грн. за період з 16.04.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 75,25 грн.;

- за рахунком № 5679 від 18.04.2017 на суму 5 450,36 грн. за період з 16.05.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 63,16 грн.;

- за рахунком № 5816 від 17.05.2017 на суму 5 499,42 грн. за період з 16.06.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 49,72 грн.;

- за рахунком № 5974 від 16.06.2017 на суму 5 570,92 грн. за період з 16.07.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 36,63 грн.;

- за рахунком № 6100 від 17.07.2017 на суму 5 660,05 грн. за період з 16.08.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 22,79 грн.;

- за рахунком № 6216 від 16.08.2017 на суму 5 671,37 грн. за період з 16.09.2017 по 03.10.2017 у розмірі 8,39 грн.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс на користь Управління комунальної власності Енергодарської міської ради 4 457,61 грн., а саме: пені за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно на суму 4 014,54 грн. та 3 % річних за прострочення сплати орендної плати за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 443,07 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2487/17 та додаткові письмові пояснення, заслухавши представника позивача, суд при прийнятті рішення врахував наступне.

Частина 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір оренди № 42-08 від 28.12.2009, який укладено сторонами з дотримання вимог, необхідних для чинності правочину, у тому числі відповідно до чинних нормативно-правових актів, має обов'язкову силу для сторін. Будучи пов'язаними взаємними правами та обов'язками (зобов'язаннями), сторони не можуть в односторонньому порядку відмовлятись від виконання зобов'язання.

Отже між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача стало передання в тимчасове користування майно, а обовязком відповідача вчасно та в повному обсязі вносити орендну плату шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця на умовах, визначених Договором.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно відповідач не сплатив належним чином орендні платежі, тому сума заборгованості відповідача за Договором оренди станом на 04.10.2017 складала 43 750,42 грн., яку відповідач оплатив у повному обсязі 04.10.2017, що підтверджується випискою з банківського рахунку, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 18).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна однією з істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Згідно з ч.1 ст.230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання, зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивачем заявлена пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно на загальну суму 4 014,54 грн., а саме: за рахунком № 5247 від 17.01.2017 на суму 5 243,32 грн. за період з 16.02.2017 по 15.08.2017 включно у розмірі 680,63 грн.; за рахунком № 5389 від 20.02.2017 на суму 5 300,99 грн. за період з 16.03.2017 по 15.09.2017 включно у розмірі 686,80 грн.; за рахунком № 5530 від 17.03.2017 на суму 5 353,99 грн. за період з 16.04.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 632,94 грн.; за рахунком № 5679 від 18.04.2017 на суму 5 450,36 грн. за період з 16.05.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 527,86 грн.; за рахунком № 5816 від 17.05.2017 на суму 5 499,42 грн. за період з 16.06.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 414,34 грн.; за рахунком № 5974 від 16.06.2017 на суму 5 570,92 грн. за період з 16.07.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 305,26 грн.; за рахунком № 6100 від 17.07.2017 на суму 5 660,05 грн. за період з 16.08.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 189,96 грн.; за рахунком № 6216 від 16.08.2017 на суму 5 671,37 грн. за період з 16.09.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 69,92 грн. Перевіривши розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство судом встановлено, що розрахунок здійснено вірно та підлягає стягненню в заявленій сумі 4 014,54 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство наданий позивачем до позовної заяви судом встановлено, що розрахунок здійснено вірно та підлягає стягненню в заявленій сумі 3 % річних за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 443,07 грн.

Враховуючи, що відповідач зобовязання по своєчасному перерахуванню орендної плати за договором оренди № 42-08 від 28.12.2009 не виконав, доказів правомірності своїх дії щодо несвоєчасної оплати до матеріалів справи не надав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши у судовому засіданні надані позивачем докази та письмові пояснення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На день розгляду спору відповідач доказів сплати пені у розмірі 4 014,54 грн. та 3 % річних на суму 443,07 грн. не надав, своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, будь-яких письмових пояснень по суті спору не надав.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 233, 236 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоагроресурс (69057, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, буд. 1-А; ) на користь Управління комунальної власності Енергодарської міської ради (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Набережна, буд. 24; ) пеню за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно на загальну суму 4 014 (чотири тисячі чотирнадцять) грн. 54 коп., 3 % річних за період з 16.02.2017 по 03.10.2017 включно у розмірі 443 (чотириста сорок три) грн. 07 коп. та судовий збір у розмірі збір 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено: 15.03.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.