ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

28.02.2018р. м.Харків Справа № 905/379/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., розглянувши матеріали

заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська енерго-металургійна компанія», м.Дніпро

до боржника: Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», м.Докучаєвськ, Донецька область

про видачу судового наказу на стягнення заборгованості в сумі 21531,24грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Донецької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровська енерго-металургійна компанія», м.Дніпро із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», м.Докучаєвськ, Донецька область, заборгованості у сумі 21531,24грн.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд встановив:

Відповідно до ч.1 ст.147 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом – ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред'явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч.3 ст.150 ГПК України).

З зазначених норм права вбачається, що заявник серед усіх документів має надати докази оплати судового збору.

Судом встановлено, що у поданій до суду заяві про видачу судового наказу, заявником в якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення від 20.02.2018р. №5377 на суму 176,20грн., згідно якого рахунок на який було сплачено кошти №2002, призначення платежу - за позовом ТОВ «ДЕМК», Донецький апеляційний господарський суд.

Законом України «Про судовий збір» (надалі за текстом - Закон) визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно ст.1 Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч.1. п.1 ст.3 Закону судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст.151 ГПУ України за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Частиною 3 п. 2.22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду. При цьому в ухвалі, що виноситься господарським судом з даного приводу, має бути зазначено правильні платіжні реквізити для перерахування сум судового збору. Якщо у період часу між датою подання заяви (скарги) і датою надходження її до суду згадані реквізити змінилися, то ця обставина не тягне за собою наслідків у вигляді повернення такої заяви (скарги).

З зазначеного суд вбачає, що заявник при поданні заяви має сплатити судовий збір до суду, якого звертається, згідно відповідних реквізитів.

На офіційному сайті господарського суду Донецької області за посиланням http://dn.arbitr.gov.ua., зазначені відповідні реквізити: Отримувач коштів - Управління державної казначейської служби м. Харкова

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37999649

Банк отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області

Код банку отримувача (МФО) - 851011

Рахунок отримувача - 3002

Код класифікації доходів бюджету - 22030001

Призначення платежу - Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Донецької області (назва суду, де розглядається справа), код ЄДРПОУ -__________ (суду, де розглядається справа).

Разом з тим, з наданого заявником платіжного доручення вбачається, що останнім невірно зазначені реквізити оплати, зокрема рахунок на який сплачено судовий збір №2002 тоді, як вірно №3002, крім того в призначенні платежу зазначено, що судовий збір оплачується до Донецького апеляційного господарського суду в той час як потрібно - господарський суд Донецької області.

Отже, з зазначеного вище вбачається, що заявником не долучено до заяви належні та допустимі докази сплати судового збору за звернення до господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу, тобто не оплачено судовий збір у передбаченому порядку та розмірі.

Згідно з ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.1, ч.1 ст.152 ГПК України, через подання заяви з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу, зокрема до заяви про видачу судового наказу не долучено документ, що підтверджує сплату судового збору, в передбаченому порядку.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч.1 ст.153, 153 ГПК України).

Керуючись ст.148, п.п. 2, 3 ч. 2 ст.150, п.1 ч.1 ст.152, ст.ст.153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпровська енерго-металургійна компанія», м.Дніпро у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», м.Докучаєвськ, Донецька область заборгованості у сумі 21531,24грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її прийняття.

Ухвалу підписано 28.02.2018р.

Суддя М.О. Лейба