УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

05.03.2018Справа № 910/2503/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Блажівської О.Є. розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ»

(101000, Російська Федерація, Московська обл., м.Москва, Сретенський бульвар, 11, ідентифікаційний код господарювання: )

до відповідача-1: Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

(01008, Україна, м.Київ, вул.М. Грушевського, 12/2, )

до відповідача-2: Відкрите акціонерне товариство «Пушкінський завод»

(141200 Російська Федерація, Московська обл., м.Пушкіно, Ярославске шосе, 1, літера А)

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «Делфін Індастрі Україна»

(15582, Чернігівська область, Чернігівський р-н, с.Рівнопілля, Гомельське шосе, буд.10, )

про припинення порушення прав інтелектуальної власності, заборони та зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ», звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до відповідача-1, Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, відповідача-2, Відкритого акціонерного товариства «Пушкінський завод», відповідача-3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Делфін Індастрі Україна» відповідно до якої просить суд:

- визнати недійсним повністю свідоцтво України на знак для товарів і послуг №189846 від 26.08.2014 для всіх товарів і послуг 1, 3, 4, 35 та 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, для яких даний знак зареєстрований;

- зобов'язати Міністерство економічного розвитку і торгівлі України внести зміни до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості щодо визнання недійсним повністю свідоцтва України на знак для товарів і послуг №189846 від 26.08.2014, стосовно всіх товарів і послуг 1, 3, 4, 35 та 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг та здійснити публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність»;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Делфін Індастрі Україна» використовувати (виробництва, зберігання, пропонування до продажу, рекламування та продаж) позначення «LUXOIL», а також інші позначення, схожі до ступеню змішування із знаками для товарів і послуг «LUKOIL» за міжнародною реєстрацією №678644 та «LUKOIL» за міжнародною реєстрацією №699736 майнові права на які належать Публічному акціонерному товариству «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що він є власником зареєстрованих торговельних марок «LUKOIL» за міжнародною реєстрацією №678644 від 12.05.1997 зареєстрований для товарів і послуг 1, 2, 3, 4, 6, 7, 9, 11, 14, 16, 19, 20, 21, 29, 32, 33, 35, 36, 37, 38, 39, 40, 41, 42 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг та «LUKOIL» за міжнародною реєстрацією №699736 від 08.09.1998 зареєстрований для товарів 4 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг.

У зв'язку з тим, що Державною службою інтелектуальної власності України, правонаступником якої є Міністерство економічного розвитку і торгівлі України був зареєстрований на Відкрите акціонерне товариство «Пушкінський завод» знак для товарів і послуг «LUXOIL» за свідоцтвом України №189846 від 26.08.2014, яка є, на думку позивача, схожою до ступеня змішування із торгівельними марками Публічного акціонерного товариства «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ» і зареєстрована для таких самих та споріднених товарів і послуг.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «Делфін Індастрі Україна» виготовляються, пропонуються до продажу та продаються товари (моторні мастила), що є товарами, на думку позивача, такими самими з тими, для яких зареєстровані торговельні марки Публічного акціонерного товариства «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ» та які, на думку позивача, незаконно марковані позначеннями, які є схожими до ступеня змішування із Торговельними марками останнього. А тому позивач звертається до суду за захистом прав та інтересів на Торговельні марки за міжнародними реєстраціями №678644 та №699736.

Разом із позовною заявою Публічним акціонерним товариством «Нафтова компанія «ЛУКОЙЛ» через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої просить суд:

- до набрання рішення суду в даній справі законної сили заборонити Відкритому акціонерному товариству «Пушкінський завод» у будь якій спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №189846 від 26.08.2014 іншим особам або відмовлятися від наведеного свідоцтва;

- до набрання рішенням суду в даній справі законної сили заборонити Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вносити будь які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знаку для товарів і послуг за свідоцтвом України №189846 від 26.08.2014 і здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заяву про забезпечення позову було задоволено та винесено Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 про забезпечення позову та зустрічне забезпечення.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, підстави для залишення її без руху, повернення або відмови у відкритті провадження у справі, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.

За приписами ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1)наказного провадження; 2)позовного провадження (загального або спрощеного).

У частині 3 зазначеної статті вказано, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи предмет позову у даній справі, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів всіх учасників судового процесу, суд дійшов висновку, що справа №910/2503/18 підлягає розгляду у порядку загального позовного провадження.

Статтею 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій. Підготовче засідання має бути розпочате не пізніше ніж через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.3 ст.177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Судом, враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25 січня 2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Одночасно, зі змісту позовної вбачається, що відповідач-2 по справі є нерезидентом, який не має свого представництва на території України.

Місцезнаходженням Відкритого акціонерного товариства «Пушкінський завод» є Російська Федерація, Московська обл., м.Пушкіно, Ярославске шосе, 1, літера А, індекс 141200.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно зі статтею 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов'язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.4 .ч1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно з п.8 ч.1 ст.229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п.2 ч.1 ст.228 цього Кодексу - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів.

Статтею 367 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Російській Федерації (місцезнаходження відповідача-2) регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (далі - Угода), підписаної у місті Києві 20 березня 1992 р.

Згідно з приписами статті 5 вищезазначеного Угоди компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення та пересилання документів та виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності незалежних Держав зносяться одна з одною безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги та виконання рішень документи, які приймаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Таким чином, відповідачу-2 для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи і матеріали по справі мовою відповідача - російською, через компетентний суд Російської Федерації - Арбітражний суд Московської області.

Таким чином, відповідачу по справі для належного повідомлення про розгляд справи, необхідно вручати судові документи і матеріали по справі російською мовою через компетентний суд Російської Федерації, суд відповідно до приписів статті 228 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Відтак, суд відповідно до приписів статті 117 та п.4 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне зупинити провадження у справі.

Керуючись ст.7, 12, 120, 121, 176, 177, 178, 181, 228, 229, 234, 365, 367 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №910/2503/18.

2.Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

3.Підготовче засідання призначити на 16.05.2018 о 10:30 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 19.

Повідомити сторін, що явка їх представників в судове засідання є обов'язковою.

4.Зобов'язати позивача до 12.03.2018 надати до суду в трьох примірниках належним чином (нотаріально) засвідчені переклади на російську мову копії:

- Ухвали Господарського суду міста Києва від 05.03.2018 про відкриття провадження у справі №910/2503/18;

- Ухвали про забезпечення позову та зустрічне забезпечення;

- позовної заяви з додатками до неї .

5. Зупинити провадження у справі №910/2503/18 відповідно до п.8 ч.4 ст.229 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повідомити, що нотаріально посвідчена копія ухвали Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/2503/18 від 05.03.2018 р, копія ухвали про забезпечення позову та зустрічне забезпечення та позовної заяви з доданими до неї документами на російській мові буде вручена в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, підписаної у місті Києві 20 березня 1992 р. через Арбітражний суд Московської області, що знаходиться за адресою: Москва, пр. Академіка Сахарова 18, індекс 107053.

7. Запропонувати учасникам справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити у відповідності з вимогами ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

8. Попередити учасників судового процесу про наслідки неявки в судове засідання відповідно до ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

9. Встановити, у відповідності до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачам строк - протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі - для подання суду, з дотриманням приписів статті 165 Господарського процесуального кодексу України: обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; доказів направлення відзиву з доданими до нього документами на адресу позивача.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду (ч.5 ст.165 Господарського процесуального кодексу України).

10. Попередити відповідачів, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об'єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.ч.3, 4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України).

11. Встановити відповідачам строк - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання суду, з дотриманням приписів статті 167 Господарського процесуального кодексу України (якщо такі будуть): заперечень на відповідь на відзив та доказів направлення заперечень на відповідь на відзив позивачу.

12. Зобов'язати позивача надати суду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду).

13. Запропонувати всім учасникам справи надати суду:

- додаткові письмові пояснення з обґрунтуванням своїх правових позицій по суті спору (у разі їх наявності);

- додаткові докази на підтвердження своїх пояснень (у разі їх наявності).

14. Попередити позивача про те, що у разі ненадання господарському суду без поважних причин документів або нез'явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п.4 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

15. Попередити учасників судового процесу, що при ухиленні від виконання вимог суду до них можуть бути застосовані заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, передбаченого ст.135 Господарського процесуального кодексу України.

16. Усі заяви, клопотання, заперечення подати до суду з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених ст.170 Господарського процесуального кодексу України.

17. Звернути увагу учасників справи на положення ст. ст. 74, 80, 81 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку подання доказів, наслідків неподання їх та доказів їх направлення іншим учасникам справи, а також щодо порядку витребування доказів.

18. Звернути увагу учасників справи на те, що копії письмових доказів, які подаються повинні бути оформлені у відповідності до вимог ч. 4 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України та п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003).

19. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/ та на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua/.

20. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості забезпечення учасникам справи права брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку її функціонування.

21. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

22. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Є. Блажівська

Стаття 46. Процесуальні права та обов'язки сторін

1. Сторони користуються рівними процесуальними правами.

2. Крім прав та обов'язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

3. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п'ять днів до початку першого судового засідання у справі.

4. У разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв'язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

5. У разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої, частиною третьою або четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

6. Суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

7. Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

З урахуванням порядку допуску в приміщення Господарського суду міста Києва представникам рекомендується прибувати не пізніше 20 хвилин до початку судового засідання.

Ознайомлення з матеріалами справи здійснюється щоп'ятниці в приміщенні суду, каб.35 за наявності завчасно поданого через канцелярію суду клопотання, в якому просимо зазначати дату та час, коли представник з'явиться до суду для ознайомлення з матеріалами справи, документа, що посвідчує особу, оригіналу довіреності та належним чином засвідченої копії для залучення до матеріалів справи.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://ki.arbitr.gov.ua/sud5011/gromadyanam/csz/