ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в и д а ч і с у д о в о г о н а к а з у

06 березня 2018 року

Справа № 926/707/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гурина М.О., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», м. Київ

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення

з фермерського господарства «Фермер Буковини», с Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області

заборгованості у розмірі 48196,77 грн.

Представники сторін не викликались

В С Т А Н О В И В :

05.03.2018 року на адресу господарського суду Чернівецької області надійшла заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» (далі – ПАТ КБ «Приватбанк») з вимогою про видачу судового наказу щодо стягнення з фермерського господарства «Фермер Буковини» (далі – ФГ «Фермер Буковини») заборгованість за договором від 06.02.2014 року ( «Умов та правил надання банківських послуг» (далі - Умови), тарифи банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http: privatbank.ua, разом з заявою про приєднання складають Договір банківського обслуговування № б/н від 06.02.2014 року (далі - Договір)) в сумі 48196,77 грн, з яких: 9000,00 – грн. основна заборгованість за кредитом, 16347,44 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 17867,33 грн. – пеня, 4982,00 грн – заборгованість по комісії за користування кредитом.

Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов Договору від 06.02.2014 року, а саме боржник в порушення пункту 3.2.1.1.3 Умов, в якому зазначено що, кредит надається в обмін на зобов’язання клієнта (боржника) щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Однак, боржник кошти в рахунок погашення кредитного ліміту у строки визначені Договором на власний поточний рахунок 3453 не вніс, у зв’язку з чим заборгував заявнику (стягувачу) 48196,77 грн, з яких: 9000,00 – грн. основна заборгованість за кредитом, 16347,44 грн. – заборгованість по процентам за користування кредитом, 17867,33 грн. – пеня, 4982,00 грн – заборгованість по комісії за користування кредитом.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини першої статі 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов’язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4 ч.2); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5 ч.2). До заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій ( в тому числі електронній) формі, за яким пред’явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості (п.3 ч.3).

При цьому, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що Договір банківського обслуговування складається з «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку та Заяви боржника про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

Однак, з наданої заявником копії заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг неможливо встановити: - прізвище, ім'я та по батькові особи, яка підписала дану заяву та її посаду; - дату приєднання до вищезазначених Умов; - номер рахунку боржника; - суму встановленого кредитного ліміту та будь- які інші відомості вказані у даній заяві, оскільки вона є нечитабельною.

З огляду на вищевказані обставини, встановити факт укладення Договору саме 06.02.2014 року неможливо. Також, неможливо визначити, що заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг підписана саме уповноваженою особою ФГ «Фермер Буковини».

За приписами статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу щодо стягнення з боржника суми основного боргу 9000,00 – грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 16347,44 грн., пені 17867,33 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом 4982,00 грн. – на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 147-148, 150-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, –

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу ПАТ КБ «Приватбанк» за вимогою про стягнення з ФГ «Фермер Буковини» заборгованості в сумі 48196,77 грн. відмовити.

2. Копію ухвалу направити заявнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Ухвала набрала законної сили "06" березня 2018 року та може бути оскаржена.

Суддя М.О. Гурин