ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.03.2018 Справа № 908/186/18

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Рачук О.О., розглянувши заяву від 02.03.2018 за вих. №33-33/3725 Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про розстрочку виконання судового наказу у справі №908/186/18

Стягувач: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, )

Боржник: Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, )

про стягнення заборгованості за договором №12-7 про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 р. у розмірі 114 223,77 грн.,

Відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від стягувача: не з'явився;

від боржника (заявника): Комраков С.В., довіреність № 288 від 13.02.2018 ;

ВСТАНОВИВ:

12.02.2018 господарським судом Запорізької області видано судовий наказ № 908/186/18 про стягнення з боржника - Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь стягувача - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" заборгованість за договором №12-7 про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 р. у розмірі 101 646,85 грн. та 176,20 грн. судового збору. Дата набрання судовим наказом законної сили: 07 березня 2018, строк пред'явлення судового наказу до виконання: 07 березня 2021, дата видачі судового наказу стягувачу: 12 березня 2018.

03.03.2018 до господарського суду Запорізької області від ПАТ "Запоріжжяобленерго" надійшла заява від 02.03.2018 за вих. №33-33/3725 про розстрочку виконання судового наказу у справі №908/186/18 на одинадцять місяців із сплатою сум щомісячно рівними частинами.

03.03.2018 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено передачу судової справи раніше визначеному складу суду, заяву розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 03.03.2018 по справі № 908/186/18 заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 13.03.2018 об 11 год. 30 хв. з повідомленням стягувача та боржника. У судовому засіданні 13.03.2018 судом винесено ухвалу.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 13.03.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК "Оберіг".

Представник боржника (заявника) у судовому засіданні 13.03.2018 підтримав обґрунтування, викладені у заяві № 33-33/3725 від 02.03.2018 зазначивши, що станом на 07.02.2018 Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" має заборгованість по заробітній платі та пов'язаних з виплатою платежів на суму 204,785 млн. грн. При цьому, у боржника відсутня можливість погашення наявної заборгованості, яка є основною та першочерговою виплатою на підприємстві.

Станом на 07.02.2018 у ПАТ «Запоріжжяобленерго» наявний податковий борг, який становить 223,3 млн. грн., кредиторська заборгованість за роботи, послуги, ТМЦ становить 73,5 млн. грн. Згідно з довідками про залишки грошових коштів на поточних рахунках боржника, у останнього відсутні грошові кошти. Крім цього, ПАТ «Запоріжжяобленерго» не може розраховувати на кошти що надходять на його рахунки, оскільки на вказані рахунки постановою державної виконавчої служби № 50684873 від 28.12.2016, відкритого за заявою ДП «Енергоринок накладено арешти на грошові кошти боржника в сумі 31 914 916,27 грн.

Згідно з довідкою від 15.01.2018 № 003-08/17 про нормативи відрахувань вбачається, що у зв'язку з встановленням НКРЕКП ПАТ «Запоріжжяобленерго» нульового відсотку відрахувань, або встановлення щодобових мільйонних відрахувань, останній недоотримав у 2016 році - 538,9 млн. грн., у 2017 - 331,3 млн. грн., та станом на 15.01.2018 - 2,8 млн. грн. відповідно.

Відповідно до звіту за фінансові результати Товариства за 2017, збиток ПАТ «Запоріжжяобленерго» склав 14,1 млн. грн. Станом на 31.01.20108 загальний розмір заборгованості перед ДП «Енергоринок» за куповану електроенергію становить 1 078,4 млн. грн., з них 940,8 млн. грн. за реструктуризовану кредиторську заборгованість та 137,6 млн. грн. за куповану електричну енергію в січні 2018. Також, на протязі 2014 укладено 77 договорів про реструктуризацію на загальну суму 328 975 869,42 грн.; на протязі 2015 укладено 86 договорів на суму 58 858 590,24 грн., на протязі 2016 укладено 57 договорів на суму 252 921 703,25 грн.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83 затверджено Перелік об'єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, до якого включено ПАТ «Запоріжжяобленерго». Прийняття рішення про стягнення заборгованості без врахування обставин, що ускладнюють його виконання, ставить під сумнів стабільність фінансового стану енергопостачальника, та як наслідок може відобразитись на безпеці експлуатації об'єктів електроенергетики, на безперервності передачі та поставки енергії, не екологічній безпеці об'єктів електроенергетики, на збереженні цілісності та забезпеченні надійного і ефективного функціонування ОЕС України.

Оскільки існують об'єктивні обставини що унеможливлюють виконання судового наказу в повному обсязі, а саме, відсутні кошти у необхідному розмірі на рахунку ПАТ «Запоріжжяобленерго» вважає, що є обґрунтовані підстави для розстрочення виконання рішення суду. На підставі викладеного, боржник просить суд заяву задовольнити та розстрочити виконання судового наказу у справі №908/186/18 на одинадцять місяців із сплатою сум щомісячно рівними частинами.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні 13.03.2018 не скористалось, про причини неявки суд не повідомило.

13.03.2018 від ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на електрону адресу суду надійшли письмові пояснення № 28-23/5926 від 23.03.2018 на заяву ПАТ «Запоріжжяобленерго», відповідно до яких стягувач просить суд відмовити боржнику в задоволенні заяви про розстрочку виконання судового наказу у справі № 908/186/18.

Розглянувши матеріали справи суд звертає увагу стягувача, що ухвалою суду від 03.03.2018 явку в судове засідання 13.03.2018 представників сторін визнано обов'язковою.

Відповідно до п. 1.5.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом ДСА України № 28 від 20.02.2013, документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

Відповідно до ч. ч. 7 та 8 ст. 42 ГПК України, якщо цим Кодексом передбачено обов'язок учасника справи надсилати копії документів іншим учасникам справи, такі документи можуть направлятися вказаним особам з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в електронній формі, крім випадків, коли інший учасник не має офіційної електронної адреси (ч. 7). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника) (ч. 8).

Судом встановлено, що письмові пояснення відзив ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" № 28-23/5926 від 23.03.2018 не містять електронного цифрового підпису, станом на час розгляду заяви оригіналу до суду не надходило, отже вказані письмові пояснення не є офіційним документом та не підлягає розгляду судом, проте суд приймає до відома викладені у них пояснення.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Суд зазначає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

З огляду на викладене, наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Зважаючи на обмежений статтею 331 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про розстрочку виконання рішення, та приймаючи до уваги, що про час та місце слухання заяви по даній справі учасники судового процесу були повідомлені належним чином, заява розглядається за відсутності їх представників, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", проаналізувавши матеріали та обставини справи № 908/186/18, дослідивши у судовому засіданні додаткові письмові пояснення, суд при винесенні ухвали врахував наступне.

12.02.2018 господарським судом Запорізької області видано судовий наказ № 908/186/18 про стягнення з боржника - Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь стягувача - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" заборгованість за договором №12-7 про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.2013 р. у розмірі 101 646,85 грн. та 176,20 грн. судового збору.

У зв'язку з відсутністю заяви боржника про скасування судового наказу, судовий наказ набрав законної сили 07 березня 2018, строк пред'явлення судового наказу до виконання - 07 березня 2021, дата видачі судового наказу стягувачу - 12 березня 2018.

Статтею 160 ГПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Таким чином, станом на 13.03.2018 судовий наказ № 908/186/18 набрав чинності, а тому є обов'язковим до виконання боржником та його заява про надання розстрочки виконання судового наказу підлягає розгляду.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 "Конвенції про захист прав людини та основних свобод" відповідно до якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки виконання судового наказу, боржник посилається на обставини, які вважає винятковими, оскільки вони перешкоджають своєчасно виконати судовий наказ через скрутне фінансове становище та неможливість виконання судового наказу без поетапного погашення заборгованості.

Заявник вказує на існування заборгованості по заробітній платі та пов'язаних з виплатою платежів в сумі 204,785 млн. грн., наявність податкового боргу в розмірі 223,3 млн. грн., наявність кредиторської заборгованості в сумі 73,5 млн. грн., накладення арешту на грошові кошти в межах суми 31 914 916,27 грн. та те, що ступінь виконання зобов'язання перед стягувачем знаходиться в прямій залежності від стану виконання зобов'язання споживачів перед ПАТ "Запоріжжяобленерго" та політики НКРЕКП щодо встановлення нульових відсотків відрахування коштів на поточні рахунки ПАТ "Запоріжжяобленерго" з рахунку зі спеціальним режимом використання.

В свою чергу, товариство зі свого боку вживає всі можливі заходи по недопущенню неналежного виконання договірних обов'язків споживачів, оскільки здійснює всі можливі заходи спрямовані на погашення заборгованості, зокрема, направляє претензії, звертається до суду із позовними заявами про примусове стягнення заборгованості, здійснює обмеження або припинення електропостачання, бо повне відключення деяких споживачів може призвести до соціальної та технологічної катастрофи на території всій Запорізькій області. Систематичне недофінансування з боку держави бюджетної сфери призводить до низького рівня розрахунків за електричну енергію споживачів електричної енергії, що фінансуються з державного та місцевого бюджету.

На підтвердження тяжкого фінансового становища до заяви надано, зокрема: копію довідки щодо заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по заробітній платі від 07.02.2018 № 003-09/41 за період з вересня 2017 по січень 2018 включно на суму 204 785 тис. грн., довідку № 003-09/42 від 07.02.2018 щодо податкового боргу на суму 223,3 млн. грн., довідку № 003-09/40 від 07.02.2018 щодо наявності кредиторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» у розмірі 73,5 млн. грн., довідки з банківських установ про залишки коштів на поточних рахунках, постанову ДВС від 28.12.2016 ВП № 50684873 про накладення арешту на кошти ПАТ «Запоріжжяобленерго» в межах суми 31 914 916,27 грн., довідку № 003-09/18 від 15.01.2018 щодо мінімально необхідних платежів ПАТ «Запоріжжяобленерго» на суму 75 708 тис. грн., довідку № 003-08/17 від 15.01.2018 про нормативи відрахувань для ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 15.01.2018 стосовно недоотримання коштів на суму 2,8 млн. грн., висновок експертного дослідження № 252д від 07.08.2017 про фінансовий стан ПАТ «Запоріжжяобленерго» яким встановлено, що станом на 31.12.2016 основні економічні показники характеризують фінансовий стан підприємства ознаками критичної неплатоспроможності, фінансової нестабільності та потенційного банкрутства, довідку № 003-09/19 від 15.01.2018 про наявність дебіторської заборгованості споживачів за відпущену е/енергію у розмірі 1 300 млн. грн., а також зменшення надходжень за відпущену е/енергію у 2017 на 331,3 млн. грн. та відповідно у 2018 - станом на 15.01.2018 на 2,8 млн. грн.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки виконання судового рішення, боржник посилається на наявність значної суми заборгованості з виплати заробітної платні, наявністю великого податкового боргу, відсутності джерел для одночасного погашення заборгованості, встановлення НКРЕКП, як регулятором, 0-го алгоритму відрахування коштів на поточні рахунки Товариства, збільшення дебіторської заборгованості споживачів електричної енергії щодо яких неможливо вжити заходи припинення чи обмеження електропостачання, значної кредиторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» перед оптовим постачальником електричної енергії та зростанням рівня неплатежів за спожиту електричну енергію.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Чинне законодавство України не визначає переліку об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне або фінансове становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Оцінюючи вищенаведені обставини суд враховує, що відповідач не ухиляється від виконання своїх обов'язків з погашення заборгованості, вживає заходи для вирішення проблемної ситуації, яка склалась з оплатою заборгованості, здійснює поточні розрахунки, знаходиться під загрозою банкрутства.

Також судом враховано, що розстрочка виконання рішення є тією мірою, яка дозволяє не допустити банкрутства юридичних осіб, надає можливість працювати суб'єкту господарювання та здійснювати поступове погашення заборгованості, оскільки одночасне примусове стягнення всієї заборгованості може вкрай негативно вплинути на його функціонування, що неминуче призведе погіршення ситуації в енергетичному секторі України.

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд має врахувати вищенаведені обставини, які обґрунтовують необхідність реалізації судом права на надання розстрочки виконання рішення суду.

Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність обставин, що дійсно ускладнюють виконання судового наказу господарського суду Запорізької області по даній справі, проте враховуючи матеріальні інтереси обох сторін та дотримуючись балансу інтересів стягувача та боржника, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави а також ситуацію, яка склалась в енергетичній системі України, суд вважає за можливе заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про розстрочку виконання судового наказу у справі №908/186/18 задовольнити частково - строком на 4 місяці наступним чином: до 30.04.2018 - 25 455,76 грн., до 31.05.2018 - 25 455,76 грн., до 30.06.2018 - 25 455,76 грн., до 31.07.2018 - 25 455,77 грн.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" про розстрочку виконання судового наказу господарського суду Запорізької області від 12.02.2018 у справі №908/186/18 задовольнити частково.

Розстрочити виконання судового наказу господарського суду Запорізької області від 12.02.2018 у справі № 908/186/18 строком на 4 місяці наступним чином: до 30.04.2018 - 25 455,76 грн., до 31.05.2018 - 25 455,76 грн., до 30.06.2018 - 25 455,76 грн., до 31.07.2018 - 25 455,77 грн.

Ухвалу складено згідно з вимогами ст. 234 ГПК України та підписано 19.03.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ст. 235 ГПК України Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно із ст. 235, ст. 255, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України, ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.