ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.2018 Справа № 905/49/18

Господарський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання (помічник судді) Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (01601, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, 6; код ЄДРПОУ - 20077720) в особі філії «Центр методології та газорозподільних систем «публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул.. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ ВП 2625552)

до міського відділу капітального будівництва (86430, Донецька область, місто Єнакієве, пл. Леніна, 7, )

про стягнення 2 912 321,53 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 14-210 від 20.12.2017)

від відповідача: не зявився

С У Т Ь С П О Р У

Публічне акціонерне товариство «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» в особі філії «Центр методології та газорозподільних систем «публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до міського відділу капітального будівництва про стягнення за договором №14/1724/11 від 14.09.2011 суми основного боргу 1 590 475 гривень, 3% річних 133 469,18 гривень, інфляційних витрат 1 232 309,59 гривень, разом 2 959 253,77 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору №14/1724/11 від 14.09.2011, а саме п. 2.3.15, що й зумовило звернення до суду.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 16.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/49/18.

Вказаною ухвалою вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.02.2018, встановлено строк на подання документів.

Від представника позивача 19.02.2018 надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог та повернення судового збору. За змістом означеної заяви позивач просить стягнути з відповідача 2 912 321,53 гривень, з яких: 1 566 839,30 гривень заборгованості, 131 485,72 гривень 3% річних, 1 213 996,51 гривень інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 19.02.2018 заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог задоволено, закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті на 05.03.2018.

У судовому засіданні 05.03.2018 представник позивача наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву по справі не скористався, в інший спосіб своєї позиції не довів, у судове засідання не зявився.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Одночасно, за висновками суду, Міський відділ капітального будівництва був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи з урахуванням наступних обставин.

За приписами статті 122 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з відомостями, які наявні у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Міського відділу капітального будівництва є: 86430, Донецька область, місто Єнакієве, пл. Леніна, 7.

У відповідності до листів Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» відділення поштового звязку призупинили приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Єнакієве.

З огляду на те, що відповідач знаходиться на території, на яку не здійснюється пересилання поштової кореспонденції, на офіційному веб-порталі «Судова влада України» (dn.arbitr.gov.ua) розміщувались оголошення про дату та час всіх судових засідань у справі № 905/49/18.

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про день, місце та час судового засідання.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

14 вересня 2011 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - Компанія, або Позивач) та Міським відділом капітального будівництва (далі -Замовник, або Відповідач) на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 № 1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» із змінами і доповненнями внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 №1881-р (далі -Розпорядження № 1001-р), відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України та Закону України «Про трубопровідний транспорт» і діючого законодавства України уклали договір № 14/1724/11 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Компанія, відповідно до Розпорядження та на умовах Договору, на підставі затвердженого рішенням правління Компанії та погодженого Мінпаливенерго України «Переліку об'єктів газопостачання у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (Перелік) та графіку фінансування спорудження об'єкта газопостачання (Додаток 1), здійснює фінансування добудови об'єкта газопостачання: «Підвідний газопровід середнього тиску на смт. Олександрівське, м. Єнакієве» (далі - Об'єкт), а Замовник зобов'язується здійснити добудову Об'єкта, забезпечити передачу його, як цілісного об'єкта у державну власність та- введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами Договору та повернути грошові кошти, отримані від Компанії на добудову Об'єкта.

09.07.2012 сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору, якою виклали в новій редакції ряд важливих положень Договору.

За умовами Договору Замовник зобов'язався:

протягом місяця з дати передачі Об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України надати Компанії завірені підписом уповноваженої особи та печаткою Замовника копії декларації про готовність об'єкта до експлуатації або акт готовності об'єкта до експлуатації з сертифікатом, акту приймання передачі Об'єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та протоколу комісії про прийняття Об'єкта державної форми власності до експлуатації (п. 2.3.13 Договору);

своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об'єкта газопостачання для забезпечення повернення Компанії в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих нею на добудову об'єкта газопостачання (п.2.3.14 Договору);

протягом року, наступного за роком введення Об'єкта в експлуатацію, повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову об'єкта (п.2.3.15 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору загальний обсяг фінансування за цим договором (ціна договору) складає 1 590 475,00 гривень.

Цей Договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення Компанії суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови Об'єкта згідно з договором (п.7.1 Договору).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання своїх зобов'язань за Договором позивач перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 1 590 475,00 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями №7603 від 11.11.2011 на суму 1 140 475,00 гривень та №6799 від 31.07.2012 на суму 450 000,00 гривень, а також випискою по банківському рахунку позивача.

Згідно виписки по банківському рахунку позивача за 25.12.2012, відповідач повернув на рахунок позивача частину перерахованих грошових коштів у розмірі 23 635,70 гривень. Позивач даний факт не заперечує.

Крім того, у матеріалах справи міститься копія акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.03.2014 на суму заборгованості 1 566 839,30 гривень, який підписаний повноважними особами та скріплений печатками підприємств.

Таким чином, позивач свої зобовязання в частині фінансування Об'єкта будівництва виконав належним чином.

Як зазначалось вище, за умовами Договору Замовник зобов'язаний протягом року, наступного за роком введення об'єкта в експлуатацію повернути Компанії, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Компанії, суму грошових коштів, отриманих від Компанії на добудову об'єкта (п.2.3.15 Договору).

Об'єкт введено в експлуатацію 08.01.2013, що підтверджується Декларацією про готовність обєкта до експлуатації №ДЦ85.

Отже, грошові кошти отримані на добудову Об'єкта в розмірі 1 566 839,30 гривень підлягали поверненню відповідачем у строк до 31.12.2014 включно.

Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, в порушення п.2.3.15 Договору відповідач свої зобовязання не виконав, на розрахунковий рахунок позивача кошти не повернув, що зумовило звернення до суду.

Позивач стверджує, що на теперішній час відповідач грошові кошти в розмірі 1 566 839,30 гривень не повернув.

Відповідач доказів належно виконання грошових зобовязань за договором не надав, а тому заявлена до стягнення сума заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 Цивільного кодексу України позивачем були заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.01.2015 по 18.10.2017 в розмірі 131 485,72 гривень, інфляційних втрат за період з 01.01.2015 по 30.09.2017 в розмірі 1 213 996,51 гривень.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем інфляційних та річних є вірним, а тому підлягають стягненню у заявленому розмірі.

Також, господарським судом встановлено, що відповідно до п.1.2 Положення про Філію «Центр методології та газорозподільних систем» (затвердженого рішенням правління Компанії від 09.02.2016 №12) вона є відокремленим підрозділом Компанії, провадить свою діяльність від імені Компанії і не має статусу юридичної особи.

Рішенням правління Компанія від 23.09.2016, протокол № 170, питання 4, на Філію «Центр методології та газорозподільних систем» покладено функції самостійного ведення претензійно-позовної роботи за договорами, укладеними Компанією з замовниками спорудження об'єктів газопостачання на виконання Розпорядження №1001-р.

Отже право філії на звернення до господарського суду від імені публічного акціонерного товариства національна акціонерна компанія Нафтогаз України» є документально підтвердженим.

Щодо розподілу судових витрат.

Суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем заявлено до стягнення суму основного боргу 1 590 475,00 гривень, 3% річних 133469,18 гривень, інфляційних витрат 1 232 309, 59 гривень, разом 2 959 253, 77 гривень.

Вказана сума зазначена як ціна позову. При визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви суд виходить з ціни позову.

Частиною 1статті 4 Закону України «Про судовий збір», нормами якого визначені правові засади справляння судового збору, передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.2 ч.2. ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору за подання даної позовної заяви на момент звернення до суду становив:

2 959 253,77 х 1,5% = 44 343,81 гривень.

Враховуючи прийняту судом заяву позивача про зменшення розміру позовних, ціна позову склала: 2 912 321,53 гривень, з яких: 1 566 839,30 гривень заборгованості, 131 485,72 гривень 3% річних, 1 213 996,51 гривень інфляційних втрат.

Отже, розмір судового збору склав:

2 912 321,53 х 1,5% = 43 684,82 гривень.

Дослідивши платіжне доручення № 1521 від 12.12.2017 судом встановлено, що судовий збір сплачений позивачем у розмірі 44 343,81 гривень виходячи з ціни позову 2 959 253,77 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених у інформаційному листі від 21.11.2011 року № 01-06/1625/2011 «Про деякі питання практики застосування Закону України Про судовий збір», зміст повязаної з цим ухвали може бути наведено в резолютивній частині судового рішення, прийнятого по суті справи.

Таким чином, позивачу підлягає повернення з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 658,99 гривень.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 185, 191, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» в особі філії «Центр методології та газорозподільних систем «публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» до Міського відділу капітального будівництва про стягнення 2 912 321,53 гривень - задовольнити.

Стягнути з Міського відділу капітального будівництва (86430, Донецька область, місто Єнакієве, пл. Леніна, 7, ) на користь публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (01601, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, 6; код ЄДРПОУ - 20077720) в особі філії «Центр методології та газорозподільних систем «публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул.. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ ВП 2625552) 2 912 321,53 гривень, з яких: 1 566 839,30 гривень заборгованості, 131 485,72 гривень 3% річних, 1 213 996,51 гривень інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 43 684,82 гривень.

Повернути публічному акціонерному товариству «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (01601, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, 6; код ЄДРПОУ - 20077720) в особі філії «Центр методології та газорозподільних систем «публічного акціонерного товариства «національна акціонерна компанія Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул.. Шолуденка, 1, код ЄДРПОУ ВП 2625552)з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 658,99 гривень, сплачений платіжним дорученням № 1521 від 12 грудня 2017 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 05.03.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2018.

Головуючий суддя С.М. Фурсова