КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Справа№ 910/4050/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Алданової С.О.

За участю секретаря судового засідання Москаленко Г.С.

представників сторін:

від ТОВ «Байнер Груп» - не прибув;

від ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» - Гук А.Р. дов. б/н від 13.02.2018,

від ТОВ «Хоса-Плекс Україна» - не прибув;

від ТОВ «Авісто» - Андраш А.О. дов. б/н від 12.12.2017

від ДВС - Бігдан А.В. дов. № 3929/20.3-03 від 29.12.2017

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс

Україна»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 23.01.2018

у справі № 910/4050/17 (суддя Ващенко Т.М.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс

Україна»

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту

державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Байнер Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс

Україна»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хоса-Плекс

Україна»

про стягнення 42 801 340,00 грн.

за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Хоса-Плекс

Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс

Україна»

про стягнення 17 083,92 грн.

за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Авісто»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс

Україна»

про стягнення 48 343 976,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017 відмовлено.

Ухвала мотивована відсутністю підстав для задоволення скарги, оскільки державний виконавець діяв у межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування апелянт посилається, зокрема на те, що судом першої інстанції не було досліджено неправомірну бездіяльність державного виконавця в частині повернення грошових коштів на рахунок боржника, що на його думку суперечить ч.ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, апелянт зазначає, що державний виконавець не повернув кошти боржнику станом на дату подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» відкрито апеляційне провадження у справі № 910/4050/17 у складі колегії суддів: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Зеленін В.О. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.02.2018.

26.02.2018 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ДВС) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ДВС просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. Стосовно доводів апеляційної скарги, позивач зазначив, що державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та своєчасно вчиняв виконавчі дії. Щодо повернення грошових коштів, то державний виконавець звертався до Державної казначейської служби України з дорученням про необхідність повернення коштів, проте останнє повернуло платіжне доручення без виконання, у зв'язку з визнанням спірних коштів, які розміщені на рахунках казначейства, речовими доказами у межах кримінального провадження № 000123.

27.02.2018 через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авісто» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін. ТОВ «ФК «Авісто» зазначає, що державний виконавець діяв у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». Стосовно перерахування коштів з рахунків органів державної виконавчої служби, то таке платіжне доручення підписується не державним виконавцем, а начальником органу державної виконавчої служби та відповідальною особою, що і було виконано останніми 23.10.2017. При цьому, жодних строків, в які необхідно направляти таке платіжне доручення, ані Закон України «Про виконавче провадження», ані Інструкція з організації примусового виконання рішень не містить. ТОВ «ФК «Авісто», як і ДВС зазначає, що станом на сьогодні відсутні підстави для повернення зазначених коштів, оскільки у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання вказаних коштів речовими доказами.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Представник Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду як таку, що прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авісто» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду як таку, що прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи.

Представники інших сторін у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи повідомлялися за адресами зазначеними в апеляційній скарзі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників присутніх сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі № 910/4050/17 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Байнер Групп» (далі - ТОВ «Байнер Групп») відмовлено. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Хоса-Плекс Україна» (далі - ТОВ «Хоса-Плекс Україна») задоволено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» (далі - ТОВ «Санофі-Авентіс Україна») на користь ТОВ «Хоса-Плекс Україна» заборгованість у розмірі 17 083,92 грн. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авісто» (далі - ТОВ «ФК «Авісто») задоволено частково та стягнуто з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на користь ТОВ «ФК «Авісто» заборгованість у розмірі 32 198 736,06 грн., інфляційні витрати у розмірі 7 405 709,29 грн. та 3% річних у розмірі 2 003 378,89 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 у справі № 910/4050/17 не прийнято до розгляду апеляційну скаргу ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі № 910/4050/17 та повернуто її заявникові.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на час винесення зазначеного рішення та ухвали), після закінчення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2017 у справі № 910/4050/17 набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення 03.07.2017 Господарським судом міста Києва видано відповідні накази. Зокрема, наказ Господарського суду міста Києва № 910/4050/17 від 03.07.2017 про стягнення з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на користь ТОВ «ФК «Авісто» заборгованості у розмірі 32 198 736,06 грн., інфляційних витрат у розмірі 7 405 709,29 грн. та 3% річних у розмірі 2 003 378,89 грн. та судового збору у розмірі 206 558,88 грн.

03.07.2017 ТОВ «ФК «Авісто» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним наказом Господарського суду міста Києва № 910/4050/17 від 03.07.2017.

04.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. винесено постанови:

- про відкриття виконавчого провадження № 54231464, якою, зокрема, зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 4 181 438,31 грн.;

- про накладення арешту на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору.

05.07.2017 грошові кошти боржника у сумі 41 814 383,12 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого провадження.

06.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у розмірі 89,46 грн.

Розпорядженням № 54231464/2 від 06.07.2017 вирішено, що кошти у розмірі 37 632 864,29 грн. необхідно перерахувати стягувачу, 4 181 429,37 грн. виконавчого збору - до Державного бюджету України та 89,46 грн. витрат на проведення виконавчих дій на спеціальний реєстраційний рахунок Міністерства юстиції України.

Оскільки коштів, які надішли 05.07.2017 було недостатньо для задоволення вимог стягувача в повному обсязі, 06.07.2017 державним виконавцем виставлено платіжні вимоги для списання залишку боргу у розмірі 4 181 527,77 грн.

06.07.2017 грошові кошти боржника у сумі 4 181 527,77 грн. надійшли на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого провадження, з яких 4 181 518,83 грн. було вирішено перерахувати стягувачу згідно розпорядження № 54231464/2 від 07.07.2017.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 910/4050/17 відновлено ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» строк подання апеляційної скарги та прийнято її до провадження.

11.07.2017 через канцелярію Міністерства юстиції України боржником подано клопотання до якого долучено ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 910/4050/17.

14.07.2017 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлою В.Е. винесено постанову про повернення виконавчого документу - наказу Господарського суду міста Києва № 910/4050/17 від 03.07.2017, до суду, а також припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

17.07.2017 ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. щодо винесення постанови про повернення наказу Господарського суду міста Києва № 910/4050/17 від 03.07.2017, зняття арешту, який накладений на майно (кошти) боржника, повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки боржника;

- зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурлу В.Е. винести постанову про повернення наказу № 910/4050/17 від 03.07.2017 та здійснити фактичне повернення такого наказу;

- зобов'язати Відділ зняти арешт з майна боржника, який був накладений в рамках виконавчого провадження № 54231464;

- зобов'язати державного виконавця Бурлу В.Е. та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкликати платіжну вимогу про перерахування коштів у сумі 41 814 383,12 грн. з рахунків Державного казначейства України на рахунки ТОВ «ФК «Авісто».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2017 у справі № 910/4050/17 відкладено вирішення питання про прийняття скарги ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України до повернення матеріалів справи № 910/4050/17 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2018 у справі № 910/4050/17 скаргу ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» від 17.07.2017, у зв'язку з поверненням справи, призначено до розгляду.

22.01.2018 від представника ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» надійшла заява щодо зміни скарги на бездіяльність державного виконавця, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить вважати вимогами за скаргою від 17.07.2017:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо вчинення інших дій та неповернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» у зв'язку з поверненням наказу у справі № 910/4050/17 до суду;

- зобов'язати державного виконавця та Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути порушення та поновити порушене право шляхом здійснення всіх необхідних дій щодо повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» у зв'язку з поверненням наказу у справі № 910/4050/17 до суду в рамках виконавчого провадження № 54231464.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 не прийнято до розгляду заяву ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» щодо зміни скарги на бездіяльність державного виконавця від 22.01.2018 та повернуто її заявникові на підставі положень ст.ст. 46, 80, 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що скаржником не надано суду жодних доказів направлення таких заяв іншим учасникам суду та Відділу.

У судове засідання 23.01.2018 представник скаржника з'явився, надав усні пояснення з приводу даної скарги, вимоги за пунктом 2 та 3 прохальної частини скарги не підтримав, наполягав на розгляді п. 4 прохальної частини скарги та заявив усне клопотання про уточнення п. 1 за скаргою та просив вважати вірною її наступну редакцію:

- визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Бурли В.Е. та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки ТОВ «Санофі-Авентіс Україна».

Судом першої інстанції у судовому засіданні 23.01.2018 залишено без розгляду усне клопотання про уточнення вимог за скаргою від 17.07.2017 в частині викладення вимоги за п. 1 у новій редакції, з огляду на те, що останнє є фактично зміною предмету п. 1 скарги та відповідно містить інакші вимоги, ніж в скарзі від 17.07.2017.

Як на правове обґрунтування такого висновку, суд послався на те, що Розділ VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України не містить будь-яких положень, які б передбачали можливість скаржника змінювати свої вимоги за скаргою, проте загальний порядок подання заяв про зміну предмету або підстав позову, передбачений ч.ч. 3, 5 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, містить право позивача на таку зміну шляхом подання письмової заяви, разом з доказами її направлення іншим сторонам, а ст.ст. 169, 170 Господарського процесуального кодексу України, передбачено вимоги до змісту та форми заяви.

Судова колегія звертає увагу, що доводи ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» в апеляційній інстанції зводяться фактично до визнання неправомірною бездіяльності ДВС щодо невчинення державним виконавцем інших дій (у зв'язку зі скасуванням інших заходів примусового виконання рішення), та не повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» у зв'язку з поверненням наказу у справі № 910/4050/17 до суду.

Проте, враховуючи, що ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» не змінило належним чином предмет своїх вимог, суд першої інстанції розглядав вимоги скаржника про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця, яка на його думку, полягає у невиконанні ним приписів ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» щодо повернення спірного наказу, зняття арешту, який накладено на майно боржника, та повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки боржника. Зобов'язання державного виконавця винести відповідну постанову про повернення спірного наказу, зняти відповідний арешт та відкликати вимогу про перерахування коштів у сумі 41 814 383,12 грн. з рахунків Державного казначейства України на рахунки стягувача.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповдіно до ч. 2, 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, якщо судом буде встановлено неправомірність дій чи бездіяльності державного виконавця, суд має зобов'язати державного виконавця усунути порушення, поновивши право заявника, у відповідності та у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Оскільки повернення спірного наказу, зняття арешту, який накладено на майно боржника відбулось на підставі постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Бурли В.Е. від 14.07.2017, то в цій частині вимоги скаржника не можуть бути задоволені.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції не заперечував зазначеного висновку та вказав, що державним виконавцем не вчинено інших дій, які слід було здійснити, у зв'язку з скасуванням інших заходів примусового виконання рішення, а саме повернення коштів у розмірі 45 995 821,43 грн. на банківські рахунки боржника.

Згідно приписів ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня з дня отримання судового рішення.

Зазначений обов'язок виник у державного виконавця, у зв'язку з тим, що на судове рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили і на виконання якого видано наказ (ч. 3 ст. 85, ст. 116 ГПК в редакції станом на дату винесення постанови від 14.07.2017), подано апеляційну скаргу після закінчення встановленого ч. 1 ст. 93 ГПК строку, і суд апеляційної інстанції відновив цей строк та прийняв скаргу до провадження.

Тобто, у державного виконавця виникає обов'язок повернути виконавчий документ до суду, який його видав, не пізніше наступного робочого дня з дня отримання ним судового рішення, яким поновлено строк подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано такий виконавчий документ.

Як встановлено вище, 11.07.2017 боржником було подано до органу виконавчої служби ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017, а 14.07.2017 державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу суду, якою припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), визначено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

З моменту прийняття виконавчою службою 11.07.2017 клопотання ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» з ухвалою апеляційного суду, до моменту винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу від 14.07.2017 виконавчих дій не вчинялося.

Судова колегія, з огляду на абз. 3 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), дійшла висновку, про відсутність підстав вважати неправомірними дії державного виконавця з повернення виконавчого документу саме 14.07.2017, а не 12.07.2017.

Крім того, судом першої інстанції взято до уваги, що порядок документообігу між структурними підрозділами виконавчої служби виключає можливість презюмування обов'язкового одержання державним виконавцем заяви про припинення виконавчого провадження в той же день, коли вона була подана скаржником до канцелярії органу виконавчої служби.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» не доведено порушення державним виконавцем Бурлою В.Е. приписів ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» щодо строку вчинення такої виконавчої дії як повернення виконавчого документу суду, яка б свідчила про неправомірну бездіяльність державного виконавця.

У свою чергу, як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанції, скаржник посилався на те, що всупереч положенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин), державний виконавець не повернув стягнуті з ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» кошти, які перебувають на рахунках Департаменту державної виконавчої служби в казначействі.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як зазначає скаржник, державний виконавець скасовує інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводить інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження. До зазначених дій ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» відносить необхідність повернення стягнутих з нього коштів, які перебувають на рахунку виконавчої служби.

Відповідно до п. 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції чинній станом на дату виникнення постанови від 14.07.2017) у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

На зворотній стороні наказу міститься напис про стягнення кошів з боржника в повному розмірі.

Судова колегія звертає увагу, що нормами Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) та Інструкції з організації примусового виконання рішень (в редакції чинній станом на дату виникнення постанови від 14.07.2017) не передбачено порядку повернення коштів, які були стягнуті з боржника та перебувають на рахунках казначейства, у зв'язку з поверненням наказу до суду (через апеляційне оскарження).

Тобто, станом на дату подання скарги, державний виконавець вчинив всі дії прямо передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на наведене, враховуючи межі розгляду скарги, встановлені судом першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» на дії (бездіяльність) Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.07.2017.

Крім того, слід звернути увагу, що за загальними правилами, передбаченими Інструкцією з організації примусового виконання рішень (в редакції чинній станом на дату виникнення постанови від 14.07.2017), перерахування коштів здійснюється на підставі платіжних доручень, які підписуються керівником органу ДВС або уповноваженою ним особою.

23.10.2017 відповідне платіжне доручення направлялося до Державної казначейської служби України, яке 24.10.2017 було повернуто без виконання, оскільки спірні кошти на рахунках казначейства були визнані речовими доказами в межах кримінального провадження № 000123, відповідно до постанов від 06.07.2017, 07.07.2017, отриманих від Київської місцевої прокуратури № 5.

Таким чином, навіть вчинення державним виконавцем дій з повернення коштів після подання ТОВ «Санофі-Авентіс Україна» до виконавчої служби ухвали Київського апеляційного господарського суду від 10.07.2017 у справі № 910/4050/17 про відкриття апеляційного провадження, не призвело б до повернення коштів боржнику, оскільки їх було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Інших доводів та доказів, які б слугували підставою для скасування судового рішення по даній справі апелянтом не наведено.

Практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, проте його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 269-270, 275-276, 282, 284, 339-343 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Санофі-Авентіс Україна» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 у справі № 910/4050/17 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/4050/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.О. Алданова

Повний текст рішення складено 05.03.2018.