ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2018, м. Дніпро Справа № 904/8269/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Кузнецова І.Л.

секретар судового засідання Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Локотков Б.О., довіреність №б/н від 29.01.2018, адвокат

від відповідача: Грушовська К.В., довіреність №2293 від 26.12.2017, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 у справі №904/8269/17 (суддя Панна С.П.; рішення ухвалене о 10:30 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 22.11.2017)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

про стягнення 447981,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпроенерго" (позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу протягом лютого-червня 2017 року в розмірі 447981,50 грн.

01.11.2017 позивач подав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про уточнення позовних вимог (№8040/1000 від 30.10.2017), в якій просив стягнути з відповідача суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу протягом лютого-серпня 2017 року в розмірі 447514,60 грн.

15.11.2017 позивач подав до місцевого господарського суду пояснення до відзиву відповідача на позовну заяву (№8229/1000 від 14.11.2017) з розрахунком суми до пояснень, а 17.11.2017 доповнення до пояснень (№8249/1000 від 16.11.2017), в яких в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України просив зменшити розмір позовних вимог на суму 178801,90 грн. та стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 269179,70 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 у справі №904/8269/17 (суддя Панна С.П.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариство "ДТЕК Дніпроенерго" штраф в розмірі 111320,90 грн., судового збору у сумі 1669,81 грн.

Повернуто Публічному акціонерному товариству "ДТЕК Дніпроенерго" із державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в розмірі 2682,02 грн., перерахованого згідно платіжного доручення №279673 від 22.02.2017, оригінал якого міститься в матеріалах справи.

В решті позовних вимог відмовлено.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що судом встановлені обставини неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором перевезення вантажів залізницею, а саме допущені порушення термінів доставки, у зв'язку з чим у відповідача виникли зобов'язання зі сплати штрафу, в порядку та розмірі визначеному статтею 116 Статуту залізниць України. При цьому суд погодився також з доводами відповідача, що залізниця звільняється від сплати частини цього штрафу за перевезеннями за окремими накладними, за якими затримки сталися не з вини залізниці, а саме: в сумі 8469,40 грн. - у зв'язку з несвоєчасно розкредитованими перевізними документами; в сумі 154057,50 грн. - у зв'язку з значними змінами, внесеними Укрзалізницею до діючого Порядку направлення вагонопотоків та плану формування вантажних поїздів через руйнування залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці; в сумі 796,40 грн. - у зв'язку з усуненням технічної несправності вагону тощо.

Позивач (ПАТ "ДТЕК Дніпроенерго"), не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, подав апеляційну скаргу, в якій вважає судове рішення необґрунтованим та незаконним. Просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 у справі №904/8269/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити уточнені позовні вимоги (заява від 16.11.2017) у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує на те, що судом не прийнято до уваги та не враховано той факт, що в Таблиці №1, які додав відповідач до матеріалів справи, останнім частково визнано суму штрафу в розмірі 124511,00 грн. Вважає, що суд необґрунтовано та безпідставно погодився з доводами відповідача про те, що причиною затримок є факт проведення антитерористичної операції на сході України та, як наслідок, руйнування залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці, у зв'язку з чим Укрзалізницею були внесені значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та план формування вантажних поїздів. Водночас з матеріалів справи вбачається, що перевезення за всіма наявними у справі залізничними накладними здійснювалось на контрольованій Україною території. Залізничні станції Курахівська, Ароматна та Добропілля не були станом на момент приймання вантажу до перевезення та фактичного здійснення перевезення відповідачем, зонами проведення антитерористичної операції відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України". Також вказує на те, що відповідачем до матеріалів справи не було надано Сертифікат ТПП України, який би міг бути належним та допустимим доказом відсутності вини відповідача за неналежне виконання зобов'язання щодо своєчасної доставки вантажу за спірними залізничними накладними.

Відповідач (ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця") у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами позивача та вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим. Вважає, що під час обчислення термінів доставки залізницею вантажу за накладними зазначеними у Таблиці № 1 до відзиву на позовну заяву та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів, позивачем не прийнято до уваги роз'яснення, надані судам в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 №01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" і сума штрафу в розмірі 173337,30 грн. нарахована неправомірно. Також вказує, що за накладними, які зазначені в Таблиці №2 до відзиву, позивачем несвоєчасно розкредитовано перевізні документи, що є підставою для звільнення залізниці від сплати штрафу в сумі 8469,40 грн. Відповідач також вказує, що за накладними зазначеними в Таблиці №3 до відзиву приймання до перевезення та частково саме перевезення відбувалось по станціях Донецької залізниці, проте Донецькій залізниці у зв'язку з проведенням Антитерористичної операції було надано Сертифікат ТПП, який звільняє її від відповідальності за порушення зобов'язань при проведенні господарських операцій до закінчення зазначених обставин. Таким чином, Придніпровська залізниця не може відповідати за порушення зобов'язань залізницею, яка звільнення від такої відповідальності, а тому штраф у сумі 154057,50 грн. заявлено неправомірно. ПАТ "Українська залізниця" в особі РФ "Придніпровська залізниця" просить розглянути справу з урахуванням висновків викладених у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2016, постанові Вищого господарського суду України від 06.03.2017, постанові Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі №904/8843/15. Посилається відповідач і на Додаток Таблиця №4 до відзиву та вказує на затримку власних вагонів на шляху прямування у зв'язку з усуненням технічних несправностей; вважає, що сума штрафу у розмірі 796,40 грн. відхилена господарським судом за накладною №46907879 правомірно, оскільки вагон по вказаній накладній знаходився в ремонті 6 діб.

14.02.2018 відповідачем подано до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому з посиланням на ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України та ст.233 Господарського кодексу України викладено прохання зменшити розмір заявленого штрафу за накладними, що наведені у Додатку №3 до відзиву, який кореспондується з Додатком №1 до листа регіональної філії "Донецька залізниця" від 06.02.2018 вих.№Д-2001/1482.

Клопотання мотивоване тим, що затримка вагонів згідно накладних, наведених у Додатку №3 до відзиву на позовну заяву, сталась на території Донецької залізниці внаслідок об'єктивних причин (проведення Антитерористичної операції на окремих ділянках Донецької та Луганської областей) які не залежать від ПАТ "Українська залізниця", а збитки внаслідок прострочення в доставці вантажу взагалі у позивача відсутні.

До клопотання відповідач додав Лист регіональної філії "Донецька залізниця" ПАТ "Українська залізниця" №Д-2001/1482 від 06.02.2018 стосовно причин несвоєчасної доставки вагонів протягом лютого-червня 2017 року; копію Наказу ПАТ "Українська залізниця" №744 від 05.12.2016 "Про введення в дію "Порядку направлення вагонопотоків та організації їх у вантажні поїзди на 2016-2017р.р. (Плану формування поїздів)"; копію телеграми №32 від 07.12.2016 щодо набрання сили з 11.12.2016 Наказу ПАТ "Українська залізниця" №744 від 05.12.2016.

В судових засіданнях представник позивача в своїх поясненнях підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував на задоволенні апеляційної скарги з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив задовольнити клопотання про зменшення розміру стягуваного штрафу.

В судовому засіданні 14.03.2018 за результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набрала законної сили з 15.12.2018) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набрала законної сили з 15.12.2018), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Протягом лютого - червня 2017 року на адресу ПАТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" (вантажоодержувач ДТЕК ЗАПОРІЗЬКА ТЕС - відокремлений структурний підрозділ ПАТ "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО") залізницею відправлення та призначення виступає ПАТ "Українська залізниця" була відвантажена вугільна продукція за залізничними накладними №№48678726, 48715023, 48715049, 48717425, 48724777, 48749659, 48754220, 45310299, 48944649, 48971154, 49122765, 49125503, 49125545, 49163322, 49163371, 49185515, 49188659, 49190986, 49191000, 49191018, 49192016, 49192024, 49192032, 49213283, 49224314, 49224355, 49224355, 49224439, 49279979, 49280258, 49280282, 49280290, 49280316, 49280316, 49286842, 49286867, 49287998, 49291313, 49291420, 49300239, 49300254, 49300270, 49303191, 49313646, 46240784, 46247698, 49353410, 49354301, 46276382, 46276499, 49384506, 46358933, 46358966, 49411721, 49413784, 49413966, 49416571, 49416597, 49416605, 49416613, 49416621, 46482956, 49463979, 46578084, 49465925, 46587564, 49483480, 49485881, 49486236, 46645883, 49505100, 49507346, 49507395, 49507494, 49507684, 46681623, 49514284, 49523368, 49523392, 46697470, 49524903, 49524911, 49532237, 46738902, 49552920, 49558844, 49617426, 49635436, 49643141, 49643158, 49643174, 49643182, 49779945, 49782717, 49785314, 49834161, 47448915, 47493911, 47505268, 47505276, 47545272, 49882590, 49882608, 49882640, 49890601, 47736715, 49954803, 49954811, 49954829, 49960420, 49960461, 49960669, 49960677, 49961931, 47840582, 50038710, 50038819, 50041953, 50119965, 50119973, 45119443, 50122100, 50122118, 50122126, 45223005, 45233947, 50202654, 50204577, 50204635, 50204973, 45302676, 50218197, 50298785, 50461789, 50484278, 50484641, 50504620, 50504653, 46080644, 50520410, 50521061, 50523034, 50523067, 50530567, 50535368, 46148656, 50557487, 50561448, 50572296, 50572387, 46271102, 46271110, 50594894, 46322756, 50611078, 50615277, 50630854, 50633197, 50637636, 50643956, 50646033, 50646181, 50646223, 50646777, 50650399, 50650621, 50650670, 50655174, 50655190, 50655216, 50655224, 50655273, 50655299, 50655307, 50655356, 50665272, 50680990, 50681022, 50681071, 50694223, 50698422, 50737303.

У зв'язку з порушенням встановленого терміну доставки вантажу позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення штрафу в сумі 447981,50 грн., нарахованого за несвоєчасну доставку вантажу за вищезазначеними залізничними накладними.

Відповідно до статей 909 Цивільного кодексу України, 307 Господарського кодексу України, статті 22 Статуту залізниць України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення конкретного вантажу підтверджується складенням транспортної накладної.

Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди про перевезення вантажу, яка укладається на бланку встановленої форми між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і одночасно є договором застави вантажу як гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за дане конкретне перевезення (стаття 6 Статуту залізниць України).

Згідно зі статтею 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Статтею 41 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Правила обчислення термінів доставки вантажів затверджено наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000.

Згідно з пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів (далі - Правила) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, у разі перевезення вантажною швидкістю маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах 1 доба на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Відповідно до пункту 2.4. Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Згідно з пунктом 2.10. Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування (пункт 8 Правил).

Відповідно до статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Статтею 116 Статуту залізниць України передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив із того, що сума штрафу в розмірі 173337,30 грн. за накладними: 46371621, 46371662, 46759593, 46907861, 46908182, 46906137, 45317013, 46907903, 45119443, 46911095, 46907846, 47967708, 46366183, 46813374, 46141016, 46141024, 50700301, 50651710, 50213230, 50644087, 50646033, 50611094, 50204577, 50206267, 50204973, 49466857, 49286867, 49558844, 49354301, 49315534, 49192016, 49192024, 49192032, 49191000, 49191018, 49190986, 49191430, 49195365, 48754220, 45599099, 46629515, 46411872, 50594779, 48717425, 48944649, 49136575, 49224314, 49224355, 49224439, 49300239, 49300254, 49300270, 49303191, 49413966, 49416597, 49416605, 49416613, 49416621, 49524903, 49524911, 49635436, 49643141, 49643158, 49643174, 47051719, 49643182, 49782717, 49785314, 49882590, 46908000, 49882640, 50122100, 50122118, 50122126, 50218197, 48724777, 49291313, 49291420, 49483480, 49486236, 49523368, 49523392, 49552722, 50523034, 50523067, 50530567, 50665272, 50680990, 50681022, 50681071, 50520410, 50650399, 50650621, 50650670, 50655174, 50655190, 50655216, 50655224, 50655273, 50655299, 50655307, 49416571, 49532237, 49882608, 50038819, 49466873, 49961931, 49960677, 49960669, 49960420, 49954811, 49954803, 46598181, 9413784, 49280316, 49280290, 49280282, 49280258, 49279979, 50698422, 50655356, 49149685, 48715023, 48715049, 50505684, 50504653, 50557719, 50651728, 50651702, 47985866, 49485881, 49954829, 49989072, 49973845, 49960461, 47874722, 48972095, 49132061, 50204635, 47838289, 46907879 - нарахована неправомірно, оскільки позивачем здійснено розрахунок штрафу по накладним зазначеним в Таблиці №1 до відзиву, наданому відповідачем, оскільки позивачем не прийнято до уваги роз'яснення, надані судам в Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 04.04.2012 № 01-06/420/2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів", в якому зазначено, що встановлений пунктом 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Також суд першої інстанції погодився з доводами відповідача, що:

- за залізничними накладними 50651710, 46141016, 46141024, 50213230, 50204577, 50206267, 50204973, 49466857, 49286867, 47051719, 48724777, 49483480, 49486236, 49523368, 49523392, 50520410, 50650399, 50650621, 50650670, 50655174, 50655190, 50655216, 50655224, 50655273, 50655299, 50655307, 50068493, 49514284, 46898441, 49834161, 47724562, 49163322, 45918059, 49507494, 49507684, 46296851, 46415741, 45155330, 45155355, 46170007, 47724570, 47724588, 47724596, 49625700, 49363864, 50055870, 50059054, 46903449, 49961931, 49960677, 49960669, 49960420, 49954811, 49954803, 46598181, 49413784, 49280316, 49280290, 49280282, 49280258, 49279979, 50655356, 48715023, 48715049, 49466873, 50557719, 50651728, 50651702, 49779945, 49360704, 49485881, 49132061, 49954829, 49989072, 49973845, 50611078, 48972095, 50615277, 50204635, 45402120, 49960461, 47874722, 47838289 залізниця звільняється від сплати штрафу у сумі 154057,50 грн., так як затримки за цими накладними сталися не з вини залізниці;

- за накладними № 50484278, №50521061 позивачем несвоєчасно розкредитовано перевізні документи, що є підставою для звільнення залізниці від сплати штрафу в сумі 8469,40 грн.;

- сума штрафу 796.40 грн. за накладною №46907879 заявлена неправомірно, оскільки вагон, що прямував за цією накладною, був відчеплений для усунення технічних несправностей.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Судом апеляційної інстанції встановлено з матеріалів справи, що 01.11.2017 позивач подав до Господарського суду Дніпропетровської області заяву про уточнення позовних вимог (№8040/1000 від 30.10.2017), в якій просив стягнути з відповідача суму штрафу за несвоєчасну доставку вантажу протягом лютого-серпня 2017 року в розмірі 447514,60 грн.

15.11.2017 позивач подав до місцевого господарського суду пояснення до відзиву відповідача на позовну заяву (№8229/1000 від 14.11.2017) з розрахунком суми до пояснень.

17.11.2017 позивач подав доповнення до пояснень (№8249/1000 від 16.11.2017), в яких в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України просив зменшити розмір позовних вимог на суму 178801,90 грн. та стягнути з відповідача суму штрафу в розмірі 269179,70 грн.

Частина четверта статті 22 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що була чинною на момент прийняття оскарженого судового рішення) визначає, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

За приписами частини шостої статті 22 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що була чинною на момент прийняття оскарженого судового рішення), господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до положень наведених вище процесуальних норм суду першої інстанції слід було визначити чи приймає суд до розгляду означені вище пояснення позивача, як заяву про зменшення позивачем своїх позовних вимог, або навести мотиви, за яких суд не приймає такої відмови позивача від частини своїх вимог.

Натомість означені заяви позивача були залишені судом першої інстанції поза увагою та без наведення в оскарженому судовому рішенні належної правової оцінки і таке порушення норм процесуального права має наслідком неправильне вирішення справи по суті спору.

Так згідно з зменшеними позовними вимогами позивача предметом спору є вимоги про стягнення з відповідача штрафу в загальному розмірі 269179,70 грн., який обрахований за певними накладними з урахуванням заперечень відповідача, з якими погодився позивач.

Оскільки великий обсяг залізничних накладних ускладнював перевірку спірних питань, суд апеляційної інстанції надав можливість сторонам надати Акт звіряння нарахованих штрафів, з відображенням в ньому по яких залізничних накладних та відносно яких вагонів позивач здійснив нарахування, які є предметом спору у даній справі з урахуванням заяви (пояснення) про зменшення позовних вимог від 14.11.2017 №8299/1000 та по яких залізничних накладних і відносно яких вагонів відповідач має заперечення із посиланням на правові підстави таких розбіжностей.

Відповідно до Акту звірки нарахованих штрафів наданих сторонами суду апеляційної інстанції, спірні питання стосуються залізничних накладних №№ 48724777, 45310299, 49122765, 49286842, 49286867, 49287998, 49291313, 49291420, 49465925, 49483480, 49485881, 49486236, 49523368, 49523392, 49552722, 49552920, 49643174, 47545272, 45119443, 50202654, 50204577, 50204973, 45302676, 50298785, 50520410, 50646777, 50650399, 50650621, 50650670, 50655174, 50655190, 50655216, 50655224, 50655273, 50655299, 50655307, 50655356, 50698422, 48678726, 48715023, 48715049, 48971154, 49279979, 49280258, 49280282, 49280290, 49280316, 46358933, 46358966, 49413784, 49463979, 46738902, 47493911, 47505268, 47505276, 49954803, 49954811, 49954829, 49960420, 49960461, 49960669, 49960677, 49961931, 47840582, 45252947, 50204635, 50504620, 50504653, 50557487, 50594894, 50646181, 50646223, 49353410, 49416571, 49514284, 46697470, 49532237, 49834161, 47448915, 45223005, 45233947, 50484641, 46271102, 46271110, 50611078, 50615277, 49163322, 49163371, 46276382, 46276499, 49505100, 49507346, 49507395, 49507494, 49507684, 46681623, 50561448, 50572296, 46247698, 46645883, 47736715, 50041953, 50633197, 49213283, 46240784, 46587564, 49779945, 50119965, 50119973, 50535368, 46148656, 46578084, 49890601, 50204635, 46322756, 49882608, 46080644, 46482956, 49617426, 49346398, 49411721, 50038710, 50038819, 50461789, 49834161, 49384506, за якими позивач нарахував штраф за несвоєчасну доставку вантажів на загальну суму 269179,70 грн.

Зі своєї сторони відповідач не погоджується з нарахованою сумою штрафу за прострочення доставки вантажу по вказаних вище накладних у розмірі 155069,90 грн., вказуючи на відсутність вини Придніпровської залізниці за накладними №№48724777, 49122765, 49286842, 49286867, 49287998, 49465925, 49483480, 49485881, 49486236, 49523368, 49523392, 49643174, 50202654, 50204577, 50520410, 50646777, 50650399, 50650621, 50650670, 50655174, 50655190, 50655216, 50655224, 50655273, 50655299, 50655307, 50655356, 48678726, 48715023, 48715049, 48971154, 49279979, 49280258, 49280282, 49280290, 49280316, 49413784, 49463979, 49954803, 49954811, 49954829, 49960420, 49960461, 49960669, 49960677, 49961931, 50204635, 50557487, 50646181, 50646223, 49353410, 49416571, 49514284, 49532237, 49834161, 50611078, 50615277, 49163322, 49163371, 49507494, 49507684, 50572296, 50041953, 50633197, 49779945, 50119965, 50119973, 50535368, 49890601, 50204635, 49882608, 49617426, 49346398, 50038710, 50038819, 50461789, 49834161, оскільки приймання до перевезення та частково само перевезення відбувалось по станціях Донецької залізниці.

Дослідивши доводи сторін колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що затримка за вказаними вище накладними сталася не з вини залізниці, з наступних мотивів.

Відповідач при розгляді даної справи просив врахувати висновки, викладені у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.11.2016, у постанові Вищого господарського суду України віл 06.03.2017, у постанові Верховного суду від 09.08.2017 у справі № 904/8843/15.

При цьому відповідач наголошував про те, що у справі № 904/8843/15 судами вже було встановлено, що за технологією руху місцевого та транзитного вантажу вагони зі станцій Красноармійського вузла, до якого входить станції Добропілля, Родинська, Курахівка, Легендарна, Покровськ направляються у вивізних поїздах на сортувальну станцію Красноармійська. Станція Красноармійськ з вагонопотоків Красноармійського вузла формує поїзди дальніх призначень. Згідно плану формування поїздів вагони призначенням Енергодар включаються в поїзди призначенням Чаплине. Затримка вагонів по даних станціях стається через тривале знаходження вагонів під накопиченням внаслідок зменшення обсягів перевезення та зменшення обсягів роботи підприємств на території Донецької області. На спад вагонопотоку зі здачею по стику Чаплине також впливає закриття ділянки Ясинувата Авдіївка, яка була пошкоджена через бойові дії. Дільниці шляху по теперішній час робітниками дороги повністю не обстежені та не відремонтовані, внаслідок бойових дій.

Вказане вище підтверджується дефектними актами пошкоджень інфраструктури (верхньої будови шляху) через несанкціоноване втручання в роботу залізничного транспорту від 29.04.2015, від 19.05.2015, від 08.06.2015, від 13.07.2015, від 20.07.2015, від 27.07.2015, в яких зазначено дата пошкодження (виявлення), станція, ділянка (км), інвентарний номер, пошкодження (вид, об'єм, величина), необхідні матеріали для відновлення.

Вищезазначені акти надані відповідачем також до даної справи.

У зв'язку із руйнуванням залізничної інфраструктури на частині території Донецької залізниці, Укрзалізницею було внесено значні зміни до діючого Порядку направлення вагонопотоків та план формування вантажних поїздів (Оперативна вказівка № 20/ПФ від 09.07.2015).

До відзиву на апеляційну скаргу відповідачем також долучено копію Сертифікату (висновку) №1361 про настання обставин непереборної сили від 14.10.2014, виданого Торгово-промисловою палатою України ДП "Донецька залізниця", який засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справлення та сплати податків та обов'язкових платежів.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" введено в дію відповідне рішення Ради національної безпеки і оборони України щодо проведення антитерористичної операції на сході України.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, визначено Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 №1669-VII, за змістом частини 1 статті 1 якого періодом проведення антитерористичної операції є час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14.04.2014 №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Частиною другою статті 1 вказаного вище Закону встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

У подальшому на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р, в який внесено зміни розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 №128-р, затверджено переліки населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Дослідивши надані докази, колегія суддів встановила, що станція відправлення вантажу за спірними залізничними накладними не входить до переліку населених пунктів, на території яких наразі здійснюється антитерористична операція.

Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" в редакції Закону України від 02.09.2014 також встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини.

Порядок, підстави та строк видачі Сертифікатів про настання форс-мажорних обставин встановлений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними ТПП форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Відповідно до Регламенту форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб'єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, податковим та/чи іншим зобов'язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

Вказаний Регламент ТПП є спеціальною нормою, яка регулює відповідні правовідносини, а тому учасники таких правовідносин повинні дотримуватись вимог, викладених у Регламенті ТПП.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Аналогічної позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 19.10.2016 у справі №904/8914/15 та постанові від 06.07.2016 у справі №904/8914/15.

Так, у вказаних справах, зокрема, надавалася оцінка зазначеному сертифікату ТТП України №1361 від 14.10.2014 та вказаний документ було визнано таким, що не підтверджує наявності обставин непереборної сили, які б перешкоджали вчасній доставці вантажу.

Враховуючи викладене, у даному випадку вказаний Сертифікат ТПП України не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо вчасної доставки вантажу.

Таким чином, надані відповідачем дефектні акти щодо пошкодження інфраструктури, інформація про вагонні операції та Сертифікат ТТП України №1361 від 14.10.2014 визнаються судом апеляційної інстанції неналежними доказами наявності обставин непереборної сили, які в свою чергу не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо вчасної доставки вантажу.

Посилання відповідача на постанову Верховного Суду України від 09.08.2017 у справі №904/8843/15 (3-786гс17) колегія суддів апеляційного суду відхиляє, оскільки вказаною постановою відмовлено у задоволенні заяви з підстав відсутності факту неоднакового застосування положень матеріального права, тому вказана постанова не є висновком Верховного Суду України щодо застосування норми права відповідно до статті 11128 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017).

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що внесення Укрзалізницею змін до діючого порядку направлення вагонопотоків та плану формування вантажних поїздів через руйнування залізничної інфраструктури на території Донецької залізниці свідчить про зміну технічних можливостей доставки вантажів, в розумінні статті 41 Статуту залізниць України, яка є сталою обставиною, що може бути заздалегідь врахована у договірних відносинах сторін в обчислені термінів доставки вантажу, а тому не є обставиною, яка свідчить про відсутність вини залізниці в простроченні доставки вантажу, відповідно до статті 116 Статуту залізниць України.

Тому позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафу за означеними спірними накладними на суму 155069,90 грн. апеляційний господарський суд вважає обґрунтованими, а відтак погоджується з доводами апелянта про помилковість висновків місцевого господарського суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу у сумі 154057,50 грн.

Щодо нарахування позивачем штрафу у розмірі 796,40 грн. за порушення строків доставки вагону за накладною №47505268 від 07.05.2017 (досильна накладна №46907879), то матеріалами справи підтверджується, що вагон №56864101 власності ТОВ "Лемтранс" (графа 20 накладної №47505268) затримувався в зв'язку з виявленням технічної несправності, про що складено повідомлення №7416 про ремонт або технічне обслуговування вагону форми ВУ-23М від 07.05.2017 (а.с.206 т.2) та повідомлення №2534 форми ВУ-36м від 13.05.2017 про вихід з ремонту вагону (а.с.207 т.2). Також графа 49 залізничної накладної №47505268 містить відмітку залізниці - Акт від 08.05.2017 №4546 про по технічній несправності. Комерційний акт №476906/263 про від 08.05.2017 про неприбуття вагону 56864101. Одержувача повідомлено 08.05.2017 09-33 (а.с.208 т.2).

Відповідно до пункту 4.1. Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України 29.01.2015 №17 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за №168/26613, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства.

Пунктом 4.2. цих Правил встановлено, що при перебуванні власних вантажних вагонів на, коліях загального користування їх технічне обслуговування проводиться так само, як і для вагонів інвентарного парку залізниць.

Для організації; безперебійної експлуатації власних вантажних вагонів на коліях загального користування власник (орендар, оператор) вагонів може укласти договір із залізницею (вагоноремонтним підприємством) про гарантоване усунення несправностей, що виникають під час руху, з відчепленням від поїзда.

Оскільки, затримка вагону №56864101 в процесі перевезення сталася з причин, що залежать від вантажовласника, то у цьому випадку, термін доставки. відповідно до пункту 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів, збільшується на термін, який трапився не з вини залізниць.

Таким чином, місцевим господарським судом правильно встановлено, що нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №47505268 у розмірі 796,40 грн. є необґрунтованим, а позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за накладною №47505268 у розмірі 796,40 грн. задоволенню не підлягають.

Відтак, за висновком суду апеляційної інстанції, обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача штафу в загальному розмірі 268383,30 грн., виходячи із розрахунку: 269179,70 грн. - 796,40 грн. = 268383,30 грн.

Наведене є підставою для зміни оскарженого судового рішення в частині суми стягненого штрафу, належний розмір якого до стягнення з відповідача на користь позивача становить суму 268383,30 грн.

Щодо заявленого відповідачем суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення розміру штрафу, з підстав, встановлених статтею частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статтею 233 Господарського кодексу України, то таке клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не було предметом розгляду суду першої інстанції, як і подані на його обґрунтування додаткові докази.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Згідно пункту 2 частини першої статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що вимоги апеляційної скарги позивача підлягають частковому задоволенню, тому рішення суду першої інстанції слід змінити в частині суми стягненого штрафу та розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2017 у справі №904/8269/17 змінити в частині задоволених вимог про стягнення штрафу та розподілу судових витрат, виклавши частину другу резолютивної частини цього рішення в наступній редакції:

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" штраф у розмірі 268383 грн. 30 грн. та 8467 грн. 22 грн. судового збору.

Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена - 19.03.2018.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя І.Л. Кузнецова