РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2018Справа № 910/3361/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" (03062, м. Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 90/1)

до Публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК" (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, 23)

про стягнення 216 968, 00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Христич О.В. - за довіреністю №2072 від 29.12.2017 року;

від відповідача: Дяченко Є.Г. - за довіреністю від 01.02.2018 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Банку в особі уповноваженої особи ФГВФО про стягнення 216 968,00 грн. заборгованості за надані на підставі договору від 01.09.2014 № 782-Ф в грудні 2015 року, січні 2016 року послуги з охорони майна Банку на його об'єктах.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.03.2017 у справі №910/3361/17 (суддя Мудрий С.М.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 (судді Тищенко О.В. - головуючий, Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.) у позові відмовлено повністю, з посиланням на те, що задоволення вимог кредиторів Банку здійснюється виключно у межах процедури ліквідації Банку та в порядку, передбаченому Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Постановою Вищого Господарського Суду України від 28.11.2017 року Рішення господарського суду міста Києва від 20.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2017 зі справи №910/3361/17 скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва

04.12.2017 року до канцелярії Господарського суду міста Києва від Вищого Господарського Суду України надішли матеріали справи №910/3361/17.

За наслідками проведення повторного автоматизованого розподілу судових справ (розпорядження керівника апарату Кривенко О.М. від 04.12.2017 року №05-23/3126) справу №910/3361/17 розподілено для розгляду на суддю Якименко М.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 року (суддя Якименко М.М.) прийнято справу №910/3361/17 до свого провадження та призначено її розгляд на 30.01.2018 року, а також:

- Зобов'язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 59 ГПК України, з поясненнями по суті заявлених вимог та докази якими вони обґрунтовуються, докази його надіслання позивачу;

- Зобов'язано сторони надати додаткові наявні та не представлені суду докази на підтвердження заявлених вимог та заперечень, з урахуванням вимог (вказівок) викладених у постанові Вищого Господарського Суду України від 28.11.2017 року у справі №910/3361/17.

В судове засідання 30.01.2018 року представник відповідача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом роз'яснено представнику позивача, що 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Суд на місці постановив відкласти розгляд справи на 20.02.2018 року.

Відповідно до пункту 9 частини 1 розділу XI перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, оскільки провадження у справі №910/3361/17 було порушене до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи за правилами, які діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження (зі стадії відкриття провадження у справі) з викликом учасників справи, судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 20.02.2018 року.

В судовому засідання 20.02.2018 року оголошено перерву до 28.02.2018 року.

В судовому засіданні 28.02.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача надав усні пояснення по справі.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 28.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕНБЕСТ» (далі по тексту - позивач, виконавець, ТОВ "ВЕНБЕСТ") та Публічним акціонерним товариством «АВАНТ-БАНК» (далі по тексту - Банк, відповідач, ПАТ «АВАНТ-БАНК») укладено Договір №782-Ф (далі по тексту - Договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується здійснити заходи з охорони майна на об'єктах замовника згідно розрахунку-дислокації об'єктів (Додаток № 1) та оперативно реагувати на правопорушення, що скоюються на території охоронюваного об'єкта.

Згідно з п. 2.2. Договору охорона об'єкта здійснюється шляхом організації роботи постів фізичної охорони виконавця згідно з Додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до підпункту 3.2.13 пункту 3.2 Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги виконавця за цим договором.

Пунктами 8.1, 8.2 Договору передбачено, що вартість послуг виконавця визначається Розрахунком-дислокацією вартості постів ТОВ «ВЕНБЕСТ» по охороні об'єкту Банку (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною цього договору. Оплата за Договором здійснюється на умовах передплати і проводиться щомісячно, в термін перших п'яти банківських днів з моменту підписання договору.

Згідно з пунктом 8.5 Договору фактичне надання послуг підтверджується актом наданих послуг, що складається виконавцем та направляється на підпис замовника не пізніше п'яти перших днів місяця, наступного за місяцем, у якому надавалися послуги. Замовник має право підписати та направити виконавцю акт наданих послуг, або не підписувати та надати письмові пояснення. Якщо протягом 10 календарних днів після отримання акту наданих послуг замовник відмовляється його підписувати або надавати письмові пояснення щодо відмови, послуги охорони вважаються наданими у повному обсязі без зауважень.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання сторонами й скріплення печатками сторін. Строк договору починає свій перебіг з моменту, визначеного Розрахунком-дислокацією (пункти 9.1, 9.2 Договору);

Позивачем на виконання умов Договору надано Банку послуги з охорони майна Банку, що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-прийняття робіт: №Ф-12/782 за грудень 2015 року на суму 114 000,00 грн. та Ф-01*/782 за січень 2016 року на суму 102 968,00 грн., однак надані послуги вартістю відповідачем не оплачені.

Також факт надання послуг позивачем відповідачу у грудні 2015 року та січні 2016 року підтверджується заявами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які оформлені у відповідності до вимог ст. 87 та 88 ГПК України.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 29.01.2016 року №96 розпочато процедуру виведення ПАТ "АВАНТ-БАНК" з ринку, шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 29.01.2016 по 28.02.2016 (включно); призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "АВАНТ-БАНК", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_9 на один місяць з 29.01.2016 по 28.02.2016 (включно).

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 25.02.2016 №109 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ "АВАНТ-БАНК".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.02.2016 №262, на підставі постанови правління НБУ від 25.02.2016 №109 вирішено: припинити здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "АВАНТ-БАНК" з 26.02.2016; відкликати всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_9. з 26.02.2016; розпочати процедуру ліквідації ПАТ "АВАНТ-БАНК" з 26.02.2016 по 25.02.2018 включно; призначити уповноваженою особою Фонду та делегувати всі повноваження ліквідатора ПАТ "АВАНТ-БАНК" , зазначені у Законі України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в тому числі з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному зазначеним Законом, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_9. строком на два роки з 26.02.2016 по 25.02.2018 включно.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.10.2016 №2021 змінено уповноважену особу на ліквідацію та делегування повноважень ліквідатора Банку на Чернявську Олену Степанівну з 07.10.2016.

Згідно з гарантійним листом уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в ПАТ "АВАНТ-БАНК" ОСОБА_9. (без номеру та дати) гарантовано оплату за договорами про надання послуг охорони, укладених між Банком та Товариством, починаючи з 29.01.2016.

10.02.2016 позивач звернувся до відповідача з листом про підписання актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договорами охорони банку, в якому просив підписати акти та провести відповідні розрахунки, зокрема за Договором.

05.05.2016 позивач звернувся до Банку в особі уповноваженої особи ФГВФО з листом (вих. №2083) про прийняття та оплату наданих послуг, установленого обладнання, в якому просило провести заходи щодо документального оформлення наданих позивачем послуг, зокрема, за Договором, шляхом підписання актів здачі-прийняття послуг (робіт) та скріплення їх печаткою Банку.

У відповідь на вищевказаний лист відповідач листом від 27.05.2016 (вих. № 2621) повідомив позивача про відхилення заявлених вимог позивача щодо прийняття та оплати наданих послуг, установленого обладнання за укладеними з банком договорами (у т.ч за Договором від 01.09.2014 № 782), у зв'язку з тим, що позивачем як виконавцем не надано належного підтвердження щодо виконання зобов'язань за договорами та обсягу виконаних робіт.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушено зобов'язання з оплати вартості отриманих послуг за грудень 2015 року та січень 2016 року, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з їх оплати в розмірі 216 968,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним щодо інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банків.

В той же час за змістом ч. 4 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" початок тимчасової адміністрації не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують господарську діяльність банку, зокрема договорів про оренду нерухомого майна, надання комунальних послуг, послуг зв'язку, охорони.

Частиною 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вказано, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку в тому числі, щодо витрат, пов'язаних із забезпеченням його господарської діяльності відповідно до частини четвертої цієї статті.

Враховуючи вищевикладене господарський суд дійшов висновку про те, що введення тимчасової адміністрації та подальше відкликання банківської ліцензії відповідача не є тією підставою, що звільняє останнього від оплати отриманих послуг щодо свого власного майна (аналогічної правової позиції притримується Вищий господарський суд України у постановах №910/10767/15 від 26.10.2016 року, №910/23035/14 від 05.08.2015 року, №910/25237/14 від 15.03.2016 року).

З наданих позивачем та не спростованих відповідачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, надав відповідачу послуги охорони в період з грудня 2015 року по січень 2016 року вартістю 216 968,00 грн., а відповідач в порушення умов Договору не сплатив їх вартість, в зв'язку з чим має перед позивачем заборгованість з їх оплати.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 216 968 грн. (боргу), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається - на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 126, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК" (03110, м. Київ, ВУЛИЦЯ ІВАНА КЛИМЕНКА, будинок 23; ) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "АВАНТ-БАНК" (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, 23) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНБЕСТ" (03062, м. Київ, ПРОСПЕКТ ПЕРЕМОГИ, будинок 90/1; ) 216 968 (двісті шістнадцять тисяч дев'ятсот шістдесят вісім) грн. 00 коп. - боргу, 3 254 (три тисячі двісті п'ятдесят чотири) грн. 52 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 13.03.2018 року.