ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

12.03.2018

Справа № 910/2527/18

Суддя Васильченко Т.В., розглянувши позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» (03022, м. Київ, вул. Козацька, 120/4, літера Є)

до Державного підприємства «Вугілля України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16-22, корпус А, офіс 201)

про стягнення 4 571,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (далі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Вугілля України» (далі – відповідач) про стягнення 4 571,90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було завдано збитки позивачу у зв’язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки вугілля № 111/10 від 25.12.2012.

Дослідивши подану позивачем позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Положеннями ч. 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи Господарського процесуального кодексу України мають на меті забезпечення конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

При цьому, принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 року).

В свою чергу, у рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно з положеннями ст.ст. 89, 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи та здійснення управління і обліку. Відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом вносяться до єдиного державного реєстру

Внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (ст.10 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань”).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів було надано фіскальний чек від 02.03.2018 та опис вкладення у цінний лист від 02.03.2018, в якому зазначено, що відправлення здійснювалось за адресою, вказаною в позовній заяві: 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 4, тоді як за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Державного підприємства «Вугілля України» є: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, корпус А, офіс 201.

Позивачем не доведено перед судом достовірності адреси відповідача – 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 4, на яку він направив копію позову з додатками, тобто того, що на даний час це є адресою місцезнаходження, наприклад керівних органів відповідача, або використання її відповідачем як поштової замість адреси дійсного місцезнаходження матеріали позову не містять.

Відтак, подані позивачем докази на підтвердження направлення відповідачу копії позову з додатками судом не приймаються.

Викладене свідчить про не виконання позивачем вимог ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання суду документів, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених ст. ст. 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго» без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ст.ст.174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.          Залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Центренерго».

2.          Встановити позивачу строк для усунення недоліків – протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

3.          Встановити Публічному акціонерному товариству «Центренерго» спосіб усунення недоліків шляхом надання документів, які підтверджують, відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, корпус А, офіс 201.

4.           Роз’яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5.           Згідно ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Т.В. Васильченко