ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. Справа № 917/1285/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Пелипенко Н.М.

секретар судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Караценцева Ю.Л., (дов. б/н від 31.01.2018, копія у справі)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Оробей Олександра Івановича (вх. №3756П/3) та апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх. №252/3-9) на рішення господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі №917/1285/17 (суддя Кульбако М.М.)

за позовом Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин, м. Лубни Лубенського району Полтавської області

до Фізичної особи - підприємця Оробей Олександра Івановича, м. Лубни Лубенського району Полтавської області

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки площею 0,2243 га, кадастровий номер :03:083:0004, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2018 Лубенська міська рада в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Оробей Олександра Івановича про визнання укладеним договору оренди землі на земельну ділянку площею 0,2243 га, кадастровий номер :03:083:0004, що знаходиться в м. Лубни по вул. Вишневецьких, 4-б, посилаючись на те, що відповідач користується земельною ділянкою комунальної власності без документів, що посвідчують право користування землею та ухиляється від укладення договору.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 (суддя Кульбако М.М.) позов задоволено повністю. Визнано укладеним між Лубенською міської радою та ФОП Оробей О.І. договір оренди землі на земельну ділянку в м.Лубни по вул. Вишневецьких 4-б, площею 0,2243 га, кадастровий номер :03:083:0004, за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, в редакції, запропонованій орендодавцем. Стягнуто з ФОП Оробей О.І. на користь Лубенської міської ради 1600,00 грн. на повернення судового збору.

Відповідач, не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість та вважаючи, що рішення ухвалене при неповному з'ясуванні обставин справи з порушенням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі №917/1285/17 та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.01.2018.

Розгляд справи відкладався неодноразово.

Позивач, Лубенська міська рада, направила до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, а рішення суду першої інстанції - законним та обґрунтованим. У відзиві позивач підтвердив той факт, що 25.09.2015 Лубенська міська рада прийняла рішення про надання дозволу на виготовлення технічної документації щодо зміни цільового призначення земельної ділянки по вул. Вишневецьких, 4Б, однак проект технічної документації не затверджений, так як відповідач не оформив своє право користування землею та не виконав рішення міської ради від 25.09.2015. Крім того, відповідач не оскаржував бездіяльність міської ради щодо не затвердження поданої ним землевпорядної документації. Щодо проекту договору оренди землі, який був предметом розгляду в суді, то позивач зазначає, що дійсно 18.04.2016 ним було направлено проект договору оренди землі, який відповідач так і не оформив, і одночасно 13.04.2017 відповідачеві поштою листом з повідомленням про вручення було направлено новий проект договору оренди землі, який він отримав 19.04.2017, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи. Саме в цій редакції договір оренди суд визнав укладеним.

01.02.2018 на адресу Харківського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення господарського суду Полтавської області від 06.11.2018 по справі №917/1285/17, в якій скаржник просить скасувати зазначене рішення, як незаконне, необґрунтоване, ухвалене при неповному з'ясування обставин справи та з порушенням норм матеріального права. При цьому, заявник апеляційної скарги зазначає, що вказане рішення грубо порушує його права, як користувача частини земельної ділянки, виділеної під забудову, оскільки земельна ділянка передана ФОП Оробею О.І. вся повністю, і включає виділену скаржнику частку, що, в свою чергу, унеможливлює продовження будівельних робіт.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2018 апеляційну скаргу ОСОБА_3 було призначено до розгляду та об'єднано в одне апеляційне провадження разом з апеляційною скаргою ФОП Оробей О.І.

Лубенська міська рада надала відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_3, в якому зазначила, що доводи ОСОБА_3 вважає безпідставними, а рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим. При цьому, позивач зазначає, що договір суборенди землі від 30.04.2010 який нібито був укладений між ПП Оробей О.І. та ПП ОСОБА_3, не містить інформації щодо того, на підставі якого рішення (письмової згоди) Лубенської міської ради він укладений , та визначено що він діє 5 років, тобто до 30.04.2015. Також в згаданому договорі відсутня інформація щодо проведення його державної реєстрації. Отже, договір, на який посилається заявник другої апеляційної скарги, не відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі», оскільки він укладений на термін, що перевищує термін дії договору оренди землі, сторонами не була проведена державна реєстрація, відсутні додатки до договору суборенди землі, що є його невід'ємними частинами.

Крім того, Лубенська міська рада надала додаткові письмові пояснення по справі, в яких зазначає щодо проекту договору, запропонованого відповідачу в квітні 2016 зі вказаними строками сплати орендної плати з 28.04.2015. Так, позивач зазначає, що запропонував відповідачу оформити надісланий йому проект договору оренди у визначеному порядку, але відповідач не відреагував і посилається на неотримання ним проекту договору, визнаного судом першої інстанції із розміром орендної плати після 01.01.2017. Позивач знову наполягає на тому, що твердження заявника щодо неотримання проекту договору спростовується матеріалами справи, оскільки останні містять дані про направлення поштою цінного листа з проектом договору в 3-х примірниках та листівкою про отримання поштового повідомлення. Позивач підтверджує, що в проекті договору був визначений розмір орендної плати в 2015, 2016, 2017 роках, визначений на підставі Податкового кодексу України, розміру нормативної грошової оцінки землі, Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Лубни, рішення комісії міської ради. Так, на думку позивача, відповідач повинен був вносити орендну плату у визначеному розмірі з 28.04.2015 тому, що після закінчення договору відповідач продовжував користуватися земельною ділянкою.

06.03.2018 до початку судового засідання від відповідача - ФОП Оробей О.І. до Харківського апеляційного господарського суду надійшли правові обґрунтування вимог апеляційної скарги, в яких останній зазначає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку стосовно направлення відповідачу договору оренди в редакції зазначеній в резолютивній частині рішення.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені доводи в апеляційних скаргах та відзивах на них, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, колегія суддів встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 09.09.2015 ПП Оробей О.І. звернувся до Лубенської міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 0,2243 га, розташованої за адресою м.Лубни Полтавської області по вул. Вишневецьких 4Б для обслуговування будівлі СТО терміном на 5 років (а.с. 12).

Зазначена заява стала підставою для прийняття Лубенською міською радою 25.09.2015 рішення про поновлення договору оренди землі на строк 5 років з ФОП Оробей О.І. на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, за адресою: м.Лубни, вул.Вишневецьких, 4Б, площею 0,2243 га. Вказаним рішенням зобов'язано Оробея О.І. в місячний термін укласти з міською радою договір оренди землі та зареєструвати його (а.с. 13).

29.09.2015 на засіданні комісії зі встановлення розміру відсотків від нормативної грошової оцінки при укладенні договорів оренди землі було прийнято протокол №5, в якому відображено, що присутніми на засіданні ФОП Оробею О.І. встановлено відсоток від нормативної грошової оцінки на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, за адресою: м. Лубни, вул. Вишневецьких, 4-Б, площею 0,2243 га за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі в розмірі 7% (а.с. 14).

18.04.2016 Лубенська міська рада листом №0113/345 направила на адресу відповідача ФОП Оробея О.І. проект договору оренди для належного оформлення. У вказаному листі позивач повідомив, що питання стосовно затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, яке було відображено в заяві відповідача від 04.02.2016, виносилося двічі на розгляд депутатів Лубенської міської ради. Проте, в зв'язку з тим, що відповідачем так і не було оформлене право користування земельною ділянкою по вул. Вишневецьких, 4-Б, площею 0,2243 га та не виконане рішення міської ради від 25.09.2015 про укладення в місячний термін договору оренди землі, Управління з питань комунального майна та земельних відносин не включало дане питання до проекту рішення міської ради і особисте звернення відповідача на пленарному засіданні міської ради, яке відбулося 08.04.2016, не було підтримано депутатами (а.с.22).

На підтвердження направлення відповідачу проекту договору оренди земельної ділянки, міська рада надала копію опису вкладення до цінного листа від 18.04.2016 та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення особисто Оробею О.І. від 21.04.2016 (а.с.23-24).

13.04.2017 Лубенська міська рада вдруге направила на адресу відповідача лист №01-13/253, в якому просила оформити договір оренди, що був направлений 18.04.2016 та не оформлений належним чином, зареєструвати його та погасити існуючу заборгованість, яка виникла в зв'язку з невиконанням договірних відносин. В цьому ж листі позивач зазначив, що у випадку невиконання цієї вимоги протягом 10 днів з дати отримання листа вирішення спору щодо укладення договору оренди землі буде передано на розгляд суду (а.с.9).

На підтвердження направлення та отримання згаданого листа позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 19.04.2017 та копією фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» від 13.04.2017 (а.с. 10-11).

В зв'язку з тим, що відповідачем так і не було належним чином оформлено та зареєстровано договір оренди земельної ділянки, ФОП Оробей О.І. продовжує користуватись вказаною земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, письмове заперечення від ФОП Оробей О.І. до Лубенської міської ради не надходило, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області для вирішення питання в судовому порядку.

Господарський суд, задовольняючи позовні вимоги та визнаючи договір оренди землі укладеним в редакції, наданій позивачем, зазначив, що твердження відповідача про те, що між сторонами не було досягнуто істотних умов договору, зокрема щодо розміру орендної плати, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки відповідач отримавши від позивача договір оренди землі не надав письмових заперечень щодо його умов.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач ФОП Оробей О.І. посилається на те, що позивач, використовуючи свої повноваження, свідомо зволікає з вирішенням питання про затвердження проекту, затягуючи терміни нарахування орендної плати. При цьому, відповідачем 04.02.2016 на розгляд міської ради було подано дві заяви: про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення з цільовим призначення - для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту; та про укладення договору оренди земельної ділянки з новим цільовим призначенням. Однак, позивач до цього часу не виніс на розгляд сесії питання про його затвердження. Також, відповідач посилається на те, що він не отримував проект договору оренди земельної ділянки в тій редакції, в якій позивач просить визнати його укладеним, адже докази підтвердження отримання датовані 18.04.2016, в той час як договір оренди у редакції визнаної судом укладеною містить відомості за 2017 рік. Приймаючи до уваги вищевикладене, відповідач посилається на порушення судом першої інстанції статті 181 Господарського кодексу України, оскільки позивачем не було дотримано загальний порядок укладення господарських договорів не з причини невикористання свого права на подання письмових заперечень, а з причини фактичного позбавлення відповідача такого права.

Таким чином, заявник апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не було враховано те, що між сторонами по справі не було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору (об'єкту оренди, строку дії договору, розміру орендної плати та строків її внесення), визначених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», що також є одним із підтверджень того, що було допущено неповне з'ясування обставин справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок регулюються Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 181 Господарського кодексу України визначає загальний порядок укладення господарських договорів, відповідно до якої, договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Частинами 2-4 статті 181 Господарського кодексу України передбачено, що проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі, якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами, оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до статті 181 Господарського кодексу України, сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Згідно зі статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Позовна заява Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин та відзив на апеляційну скаргу містять в собі посилання щодо направлення на адресу відповідача - ФОП Оробей О.І. цінним листом від 18.04.2016 договору оренди земельної ділянки, який відповідач так і не оформив. Слід зазначити, що матеріали справи містять в собі копію зазначеного договору, копію супровідного листа, опис цінного листа та копію поштового повідомлення (а.с. 7-11), при цьому копія договору не містить ні номеру, ні дати, ні підпису відповідача. В основу оскаржуваного судового рішення покладено договір, який містить відомості про грошову нормативну оцінку земельної ділянки станом на 2017 рік. Отже, направлений на адресу відповідача 18.04.2016 договір оренди землі не міг мати відомості про нормативну грошову оцінку станом на 2017 рік.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції, ретельно вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне зазначити, що в них відсутні допустимі та належні докази на підтвердження направлення на адресу відповідача 13.04.2017 нового проекту договору оренди земельної ділянки підписаного позивачем у 2-х примірниках, як того вимагають приписи статті 181 Господарського кодексу України.

В даному випадку матеріали справи містять лише копію листа №01-13/253 позивача від 13.04.2017 та копію поштового повідомлення про вручення поштового відправлення. При цьому, у згаданому листі №01-13/253 від 13.04.2017 відсутні посилання на направлення нового проекту договору та відсутні додатки до листа які свідчать про повторне направлення нового проекту договору. Опис вкладення до рекомендованого поштового направлення 13.04.2017 в матеріалах справи - відсутній.

Статтею 74 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України, в редакції закону від 03.10.2017, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 вказаної редакції ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Проте, рішення суду першої інстанції наведеним вище вимогам не відповідає, а тому підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню.

Що стосується апеляційної скарги ОСОБА_3, то колегія суддів зазначає, що оскільки у ОСОБА_3 не було ніяких договірних відносин з позивачем, а був укладений договір суборенди з відповідачем, строк дії якого сплинув, даний спір не порушує ніяких прав цієї особи.

За таких обставин, підстави для задоволення його апеляційної скарги - відсутні.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 2 ч.1 ст. 275, п.1 ч.1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, в редакції закону від 03.10.2017, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця Оробей Олександра Івановича задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 06.11.2017 у справі №917/1285/17 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Лубенської міської ради в особі Управління з питань комунального майна та земельних відносин (37500, Полтавська область, м.Лубни, вул. Я.Мудрого, 33, код ЄДРПОУ 3750466) на користь Фізичної особи Оробей Олександра Івановича (37500, АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_1) 1760,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.03.2018

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Пелипенко Н.М.