ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" березня 2018 р.Справа № 924/1107/17

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Устіновій А.П., розглянувши матеріали справи

за позовом Городоцької міської ради, м. Городок

до приватного підприємства „Проскурів Буд, м. Хмельницький

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу будинку від 24.12.2008р. в якості нарахованих трьох процентів річних та інфляціного збільшення суми основного боргу в сумі 135318,86 грн., з яких: 11253,00 грн. - нарахована сума трьох процентів річних, 124065,84 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №1704 від 27.09.2017р.

від відповідача: ОСОБА_2 - за договором про надання правової допомоги від 20.12.2017р.

У судовому засіданні, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. порушено провадження у справі №924/1107/17 за позовом Городоцької міської ради, м. Городок до приватного підприємства „Проскурів Буд, м. Хмельницький про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу будинку від 24.12.2008р. в якості нарахованих трьох процентів річних та інфляціного збільшення суми основного боргу в сумі 135318,86 грн., з яких: 11253,00 грн. - нарахована сума трьох процентів річних, 124065,84 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу.

У звязку із набранням чинності 15.12.2017р. Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладено в новій редакції, розгляд справи №924/1107/17 розпочався за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

12.02.2018р. постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду справи по суті.

У засіданні суду представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, обґрунтовуючи несвоєчасністю сплати боргу за договором купівлі-продажу будівлі від 24.12.2008р. З огляду на викладене, позивачем нараховано та заявлено до стягнення інфляційні втрати та 3% річних.

Відповідач у відзиві та його представник в засіданні проти позову заперечив з підстав пропущення 3-х річного строку позовної давності, подавши при цьому заяву про застосування строків позовної давності. На переконання відповідача, листом від 22.04.2011р. №543 сторони встановили граничний строк оплати коштів за договором купівлі-продажу від 24.12.2008р. до 20.04.2011р. В період з 30.12.2008 року по 22.06.2011 року було сплачено за договором купівлі - продажу будівлі грошові кошти в сумі 728899,90 гри. В подальшому сплата грошових коштів за договором купівлі-продажу проводилася в примусовому порядку. 20.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження в зв'язку із повною сплатою боргу. Дані обставини, як вважає відповідач, свідчать про повне виконання ним зобов'язань зі сплати коштів за договором купівлі-продажу будівлі та відсутністю на день пред'явлення позивачем позову жодної заборгованості за даним договором.

18.02.2018р. позивачем подано додаткові пояснення, в яких зазначено, що в ході розгляду даної справи відповідачем було долучено рішення господарського суду Хмельницької області від 25 січня 2012 року по справі №6/5025/2242/11, відповідно до якого було стягнено 249500 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу від 24.12.2008р. Проте, господарським судом не стягувалося 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу на підставі ст. 625 ЦК України, що є предметом судового розгляду виключно даного спору. Більше того, предметом розгляду господарським судом Хмельницької області справи №6/5025/2242/11 було стягнення основної заборгованості за договором купівлі-продажу від 24.12.2008р., яке обґрунтовувалося іншими нормами матеріального права ніж ті, на підставі яких подано даний позов Городоцькою міською радою.

На думку позивача, грошове зобов'язання, яке виникло у ПП „Проскурів Буд на підставі норм чинного законодавства станом на момент подачі даного позову та дату складення даних письмових пояснень є простроченим, а тому є усі правові підставі для стягнення 3% річних та інфляційного збільшення боргу в судовому порядку на підставі імперативних приписів ст. 11, 525, 526, 530, 625 ЦК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

19.12.2011р. прокурор Городоцького району в інтересах держави в особі Городоцької міської ради, м. Городок звернувся з позовом до суду про стягнення з Приватного підприємства „Проскурів-Буд, м. Хмельницький 249500,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу від 24.12.08р.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.01.2012р. у справі №6/5025/2242/11 позов прокурора Городоцького району в інтересах держави в особі Городоцької міської ради, м. Городок Хмельницької області до приватного підприємства „Проскурів-Буд, м. Хмельницький про стягнення 249500,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу від 24.12.08р. задоволено; присуджено до стягнення з приватного підприємства „Проскурів-Буд на користь Городоцької міської ради 249 500,00 грн. заборгованості.

Як вбачається з вказаного вище рішення, судом встановлено, що 24.12.08р. між Городоцькою міською радою (продавець) та ПП „Проскурів-Буд (покупець) укладено договір купівлі-продажу обєкта нерухомості від 24.12.08р., згідно п.1. якого продавець на підставі протоколу №1 біржових торгів з продажу майна підприємства банкрута від 12.12.08р. в м. Городок Хмельницької області продав, а Покупець купив, багатоквартирний житловий будинок загальною площею 1155,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Грушевського (по старому Жовтнева), буд.63 Городоцького району Хмельницької області. П.4 Договору купівлі-продажу від 24.12.08р. передбачено, що продаж цей за домовленістю сторін здійснюється за 1 087 111,00 грн. в т.ч. ПДВ із розстрочкою платежу на 6 (шість) місяців, які покупець на підставі рішення №6 ХХV сесії Городоцької міської ради заплатить продавцеві в строки: грудень 2008р. 270000,00 грн., лютий 2009р. 120111,00 грн., березень 2009р. 140000,00 грн., квітень 2009р. 160000,00 грн., травень 2009р. 180000,00 грн., червень 2009р. 217000,00 грн., після повного розрахунку на протязі десяти календарних днів сторони зобовязуються підписати акт прийому- передачі будівлі.

Як зазначається в рішенні по справі №6/5025/2242/11, рішенням Городоцької міської ради №7 від 29.07.09р. продовжено термін розстрочки на з місяці з 01.08.по 31.10.09р. та затверджено графік оплати коштів відповідачем, а саме: серпень 2009- 132 100,00 грн., вересень 2009р. 120100,00 грн., жовтень 2009р. 430 000,00 грн. Листом №543 від 11.04.11р. виконкомом Городоцької міської ради направлено відповідачу вимогу щодо сплати заборгованості та визначено граничний строк її сплати - до 20.04.11р.

Як встановлено судом у справі №6/5025/2242/11, відповідачем не оплачено придбаний обєкт у встановлені п. 5 договору строки та не дотримано затверджених рішеннями Городоцької міської ради №6 від 12.12.08р. і №7 від 29.07.09р. графіків оплати коштів за придбаний обєкт, що вбачається із листів голови Городоцької міської ради №350 від 16.03.09р., листів виконкому Городоцької міської ради №2037 від 22.11.10р. та №543 від 11.04.11р., а також зазначається в листах самого відповідача №3 та №4 від 27.07.09р. про продовження строку розстрочки по оплаті обєкта в звязку з погіршенням фінансового становища підприємства.

Судом у справі №6/5025/2242/11 зроблено висновок, що у відповідача станом на момент вирішення спору утворилася заборгованість перед позивачем в сумі 249500,00 грн., що підтверджується також розрахунком позивача та визнається самим відповідачем у відзиві на позовну заяву від 25.01.2012р.

26.02.2012р. господарським судом Хмельницької області на виконання рішення області від 25.01.2012р. у справі №6/5025/2242/11 видано наказ про стягнення 249500,00 грн. заборгованості.

29.02.2012р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №31472700) про примусове виконання наказу від 06.02.2012р. №6/5025/2242/11 про стягнення 249500 грн. заборгованості.

У подальшому 20.12.2016р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку зі сплатою боргу (у розмірі 249500 грн.) в повному обсязі.

Сплата боргу в повному обсязі приватним підприємством „Проскурів-Буд під час виконавчого провадження встановлена у справі №924/808/17, в якій рішенням суду від 14.11.2017р., що набрало законної сили, задоволено позов приватного підприємства "Проскурів-Буд", м. Хмельницький про зобов'язання Городоцької міської ради передати приватному підприємству "Проскурів-Буд" за актом приймання-передачі батоквартирний житловий будинок із каменю і цегли літ. „А-2, загальною площею 1155,4 кв. м, житловою площею 586,2 кв.м, який знаходиться в м. Городок Городоцького району Хмельницької області, по вул. Грушевського, буд. 63, відповідно до умов п. 4 договору купівлі-продажу будівлі від 24.12.2008р., укладеного між Городоцькою міською радою та приватним підприємством "Проскурів-Буд".

Однак, у звязку з простроченням грошового зобовязання, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, нараховано відповідачу 11253,00 грн. 3% річних за період з 20.11.2014р. по 18.12.2016р. та 124065,84 грн. інфляційних втрат (за період з 20.11.2014р. 18.12.2016р.). Інфляційні втрати та 3% річних нараховувались на заборгованість, яка існувала починаючи з 20.11.2014р.

Згідно довідки виконавчого комітету Городоцької міської ради №1543 від 20.11.2017р., станом на 20.11.2014р. у ПП „Проскурів-Буд існувала заборгованість в сумі 210887,05 грн.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.01.2012р. у справі №6/5025/2242/11, яке набрало законної сили, було встановлено факт наявності боргу приватного підприємства „Проскурів-Буд перед Городоцькою міською радою в сумі 249500,00 грн. за договором купівлі-продажу від 24.12.08р., згідно якого приватне підприємство „Проскурів-Буд купило у Городоцької міської ради багатоквартирний житловий будинок та зобовязалося сплатити за нього кошти у строки та в розмірах, погоджених між сторонами.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.11.2017р. у справі №924/808/17, яке набрало законної сили, було встановлено факт погашення боргу приватним підприємством „Проскурів-Буд перед Городоцькою міською радою в сумі 249500,00 грн. в порядку виконавчого провадження.

Отже, позивач має право вимагати застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Період, за який позивач нараховує інфляційні втрати та 3% річних, охоплює строк після набрання рішенням суду від 25.01.2012р. у справі №6/5025/2242/11 законної сили до моменту виконання рішення суду.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд погоджується із даними нарахуваннями.

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність позовних вимог в сумі 11253,00 грн. - 3% річних та 124065,84 грн. - інфляційного збільшення суми основного боргу.

Однак, відповідач, посилаючись на ст. 257 ЦК України, просить застосувати строк позовної давності, вважаючи, що позивач його пропустив.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 статті 261 ЦК України).

Нормами ЦК України встановлено загальну, тривалістю у три роки, позовну давність (стаття 257 ЦК України).

Позовна давність за позовами, повязаними із простроченням платежів, в частині вимог про стягнення інфляційних втрат та відсотків річних, передбачених ст. 625 ЦК України, є загальною і встановлюється тривалістю у три роки.

В цивільному законодавстві існують правила переривання перебігу позовної давності (стаття 264 ЦК України). За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається предявленням позову до однієї особи, якщо предметом позову є лише частина вимоги. З цього випливає можливість подовження строку позовної давності шляхом предявлення позову лише щодо частини вимоги, якщо за характером відповідного зобовязання припускається можливість виокремлення такої частини. При цьому, слід зазначити, що частиною вимоги може бути вимога про сплату інфляційних втрат та трьох відсотків річних за грошовим зобовязанням (ч. 2 ст. 625 ЦК), які є складовою частиною основного боргу.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як було встановлено судом у межах справи №6/5025/2242/11, відповідач мав сплатити кошти за будинок з розстрочкою платежу на шість місяців (останній строк оплати червень 2009 року). В подальшому, термін розстрочки продовжувався спочатку до жовтня 2009 року, а граничний строк сплати встановлено до 20.04.2011р.

Таким чином, моментом, коли відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, настав 20.04.2011р. З цього ж моменту буде вважатись порушення права кредитора і виникне право на звернення до суду за захистом, в тому числі і щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

З позовною вимогою про стягнення основного боргу в розмірі 249500,00 грн. у справі №6/5025/2242/11 позивач звернувся 19.12.2011р., відповідно, перебіг позовної давності по вимогах у даній справі (стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на суму 210887,05 грн.) перервався 19.12.2011р. і почався заново.

З позовною заявою про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних на суму 210887,05 грн. позивач звернувся 20.11.2017р., про що свідчить дата на штемпелі відділення поштового звязку на поштовому конверті.

Таким чином, після переривання перебігу позовної давності трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму 210887,05 грн. було пропущено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої відповідачем заяви щодо застосування строків позовної давності, тому у позові належить відмовити з підстав пропущення строку позовної давності.

Згідно ст. 129 ГПК України, витрати по оплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Городоцької міської ради, м. Городок до приватного підприємства "Проскурів Буд", м. Хмельницький про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу будинку від 24.12.2008р. в якості нарахованих трьох процентів річних та інфляціного збільшення суми основного боргу в сумі 135318,86 грн., з яких: 11253,00 грн. - нарахована сума трьох процентів річних, 124065,84 грн. - інфляційне збільшення суми основного боргу, відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК, у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повне рішення складено 16.03.2018р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (Хмельницька область, м. Городок, вул. Грушевського, буд. 53),

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Партизанська, буд. 49).

Всім рек. з повід.