РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 м. Київ Справа № 910/20093/17

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КВАДРАТ-ПРО";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-УКРАЇНА";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР";

про: стягнення 294.367,68 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Бонблат В.В.;

відповідача: Ліпіна М.В.;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_3

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАДРАТ-ПРО (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-УКРАЇНА" (далі - відповідач) про стягнення 294.367,68 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором суборенди нежилого приміщення від 07.11.2016 № 1/12-2016, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 294.367,68 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20093/17. Розгляд справи призначений на 18.12.2017.

Відповідач скориставшись правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав до суду відзив, яким позов відхилив повністю з урахуванням того, що позивач не є орендарем приміщень за укладеним між сторонами спору договором, оскільки договір оренди, на підставі якого приміщення знаходились в оренді у позивача визнаний судом недійсним. Крім того, рішенням господарського суду м. Києва від 08.11.2017 у справі № 910/17082/17 відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача до відповідача за тим же договором але за вересень, а не за жовтень, в якому також встановлено ряд обставин, що мають значення для вирішення даної справи, а саме - факт припинення укладеного між сторонами спору договору суборенди нежилого приміщення від 07.11.2016 № 1/12-2016.

До господарського суду надійшли письмові пояснення товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" в яких останній вказує на те, що позивач безпідставно вимагає від відповідача сплати орендних платежів за жовтень 2017, оскільки з 06.09.2017 у позивача були відсутні підстави для передання приміщень в суборенду враховуючи рішення господарського суду м. Києва від 19.06.2017 у справі № 910/6981/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017. Крім того, 07.09.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" та відповідачем укладено договір оренди нежилого приміщення № 87/17, відповідно до умов якого починаючи з 07.09.2017 відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати орендні платежі на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР".

До господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" про залучення останнього до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Судове засідання, призначене на 18.12.2017 не відбулося у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України (15.12.2017), відповідно до п. 9 перехідних положень якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що справа № 910/20093/17 має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження та підлягає призначенню до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.12.2017 підготовче засідання у справі № 910/20093/17 призначено на 15.01.2018. Вказаною ухвалою суд залучив до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В підготовчому судовому засіданні 15.01.2018 оголошено перерву до 07.02.2018.

В судовому засіданні 07.02.2018 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду на 26.02.2018.

В судовому засіданні 26.02.2018 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази в матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "КВАДРАТ-ПРО", як орендарем, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ПЛАСТІКС-УКРАЇНА", як суборендарем, (далі - відповідач) укладено договір суборенди нежилого приміщення від 07.11.2016 № 1/12-2016 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення, загальною площею 1169,2 кв.м. адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82 "А", 1-й поверх - площа складських приміщень складає - 696,80 кв.м., 2-й поверх площа адміністративних приміщень складає - 472,4 кв.м. (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.3. Договору визначено, що приміщення, які передається в суборенду, належить позивачу на підставі п.1.6. Договору оренди нежитлового приміщення від 01.03.2015 № 1/03-01/2015.

Згідно з пунктами 2.3. та 2.4. Договору, при передачі приміщення в суборенду складається Акт приймання-передачі, що підписується сторонами. Приміщення вважається переданим в суборенду з моменту підписання Акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього Договору. Орендна плата починає сплачуватись з моменту підписання Акту приймання-передачі приміщення.

Сторони погодили, що відповідно до п. 4.1. Договору вартість орендної плати (крім витрат на споживання електроенергії та інших комунальних платежів) складає:

- за адміністративні приміщення - 226,00 грн., крім того 20% ПДВ - 45,20 грн., всього з ПДВ 271,20 грн. за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 472,40 кв.м. - 128.114,88 грн.;

- за складські приміщення - 116,00 грн., крім того 20% ПДВ - 23,20 грн., всього з ПДВ 139,20 грн. за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 698,8 кв.м. - 96.994,56 грн.;

Всього до сплати з ПДВ - 225.109,44 грн.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що орендна плата перераховується на поточний рахунок позивача у національній валюті України гривні, без виставлення рахунків-фактур в розмірі вказаному в п. 4.1. Договору, до 15 числа поточного місяця за поточний місяць.

Відповідно до п. 7.1. Договору, цей договір набирає сили з дати його укладення. Термін суборенди згідно Договору складає 1 рік з 01.01.2017 по 31.12.2017 включно.

Відповідно до акту приймання-передачі нежилого приміщення від 31.12.2017 позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування приміщення згідно з Договором.

Між позивачем та відповідачем 01.03.2017 укладена додаткова угода № 1 до Договору (далі - Додаткова угода № 1), відповідно до якої сторони погодили, що позивач передає, а відповідач приймає в строкове платне користування частину нежилого приміщення, загальною площею 1.436,4 кв.м. адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82 "А", 1-й поверх - площа складських приміщень складає - 696,80 кв.м., 1-й поверх - площа адміністративних приміщень складає - 167,2 кв.м., 2-й поверх площа адміністративних приміщень складає - 572,4 кв.м.

Пунктом 2.2. Додаткової угоди № 1 сторони погодили, що вартість орендної плати (крім витрат на споживання електроенергії та інших комунальних платежів) складає:

- за адміністративні приміщення - 271,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 472,40 кв.м. - 128.114,88 грн.;

- за складські приміщення - 139,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 696,8 кв.м. - 96.994,56 грн.;

- за адміністративні приміщення на першому поверсі - 259,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 167,20 кв.м. - 43.338,24 грн.;

- за адміністративні приміщення на другому поверсі - 259,20 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м., всього разом з ПДВ за 100,00 кв.м. - 25.920,00 грн.

Всього до сплати з ПДВ - 294.367,68 грн.

Відповідно до акту приймання-передачі нежилого приміщення від 01.03.2017 позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування приміщення згідно з Договором , з урахуванням Додаткової угоди № 1 до нього.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором піднайму (суборенда), тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу 5 Господарського кодексу України.

Статтею 774 ЦК України унормовано, що передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення викладені в ч. 1 ст. 283 ГК України.

Частиною 3 ст. 283 ГК України встановлено, що об'єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Спір між сторонами судового процесу виник в результаті порушення відповідачем обов'язку за Договором, яке полягає у здійсненні останнім на користь позивача орендної плати за користування об'єктом оренди за жовтень 2017, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 294.367,68 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Положенням частини 3 ст. 285 Господарського кодексу України встановлено, що орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Аналогічне правило закріплено в ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Рішенням господарського суду м. Києва від 19.06.2017 № 910/6981/17, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.09.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 29.11.2017, визнано недійсним договір оренди нежилого приміщення № 1/03-1/2015 від 01.03.2015, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" та товариством з обмеженою відповідальністю "КВАДРАТ-ПРО".

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 774 Цивільного кодексу України визначено, що строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

Відтак, договір суборенди припиняється одночасно з припиненням договору оренди, незалежно від підстав його припинення. Дія договору суборенди поза межами договору оренди суперечить природі договору суборенди.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відтак, з моменту визнання Договору оренди нежилого приміщення №1/03-1/2015 від 01.03.2015 недійсним припиняються будь-які юридичні підстави для отримання Позивачем суборендної плати.

Одночасно, як встановлено судом, товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" листом від 13.09.2017 звернулося до Відповідача з пропозицією про укладення з 06.09.2017 договору найму нежитлових приміщень, обґрунтовуючи, це відсутністю правової підстави у позивача для здачі в суборенду цих приміщень, у зв'язку з визнанням договору оренди недійсним.

Крім того, матеріалами справи підтверджується факт укладення договору найму нежитлових приміщень від 07.09.2017 № 87/17, відповідно до якого, товариство з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС-ЦЕНТР" передав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування на умовах найму індивідуально-визначене нерухоме майно загальною площею 1.436,40 кв.м., яке розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Межигірська, буд. 82 А, корпус Б.

За таких обставин позовна вимога про стягнення з Відповідача суборендної плати за Договором в сумі 294.367,68 грн. грн. є необґрунтованою з підстав відсутності між сторонами договірних відносин про передачу в суборенду адміністративних та складських приміщень, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 82 "А".

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, суд керуючись п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 12 березня 2018 року

Cуддя С.В. Балац