ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3022/17

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.

при секретарі судового засідання Мукієнко Д.С.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність

від відповідача: ОСОБА_2 особисто

ОСОБА_3 - довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/3022/17 за позовом Анімаккорд Лтд до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації в сумі 64 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.12.2017р. Анімаккорд Лтд звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 64 000,00 грн. копенсації.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

Анімаккорд Лтд є власником виключних прав на персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь".

Документальним підтвердженням зазначеного є Договір № ММ-2 від 10.12.2014р. про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (анімаційні серіали "Маша та Ведмідь" і "Машині казки").

Згідно вказаного Договору ТОВ "Маша і Мєдвєдь" передало Позивачу виключне право на АВТ МС "Маша та Ведмідь", а також згідно п.3 параграфу А до Договору, "Аудіовізуальні твори" - означає спільно кольорові анімаційні серіали "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", російською мовою, включаючи, але не обмежуючись вихідними матеріалами Серій, Керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", елементи та об'єкти, що охороняються та є складовою частиною Серій, в тому числі графічні зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи перераховані вказані об'єкти безпосередньо у Додатках до цього Договору.

Згідно п.4 Акту передачі прав №1 від 01.01.2015р. до Договору про відчуження виключного права на аудіовізуальні твори (серіали "Маша та Ведмідь" та "Машині казки") №ММ-2 від 10 грудня 2014p.

Одночасно з передачею права на Аудіовізуальні твори "Маша та Ведмідь" та "Машині казки", вказані у п.2 та п.3 вище Правовласник передав Набувачу у повному обсязі виключні права на всі юридично значимі елементи та об'єкти Аудіовізуального твору, що охороняються, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали Серій, Керівництво по стилю, робочі матеріали, назва(и) анімаційних серіалів Аудіовізуальний творів та їх окремих Серій, перерахованих у п.2 та п.3 вище, графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того, чи названі вказані елементи та об'єкти безпосередньо у Додатках до Договору.

Отже Анімаккорд Лтд володіє виключним правом надавати дозвіл на використання або забороняти використання об'єктів інтелектуальної власності, якими є персонаж "Маша" та персонаж "Ведмідь", як частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь", що можуть використовуватися самостійно.

Компанії Анімакорд Лтд стало відомо, що в магазині кондитерських виробів "Мамины рецепты", який знаходиться за адресою: м. Одеса, ж/м Радужний 7а, незаконно здійснюється публічний показ самостійної частини аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь", а саме персонажу "Маша" шляхом його публічного показу на стенді магазину.

Так 04.08.2017 року, представником Анімаккорд Лтд особисто було здійснено відеофіксацію публічного показу персонажу "Маша" на стенді магазину кондитерських виробів "Мамины рецепты", що знаходиться за адресою м. Одеса, ж/м. Радужний, 7а.

Також на 01 хв. 25 с. вищезазначеної відеофіксації, представником Анімаккорд ЛТД був зафіксований куток споживача, на якому розміщено свідоцтво фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, що дозволяє встановити, що саме ФОП ОСОБА_4 здійснює там свою підприємницьку діяльність.

Представник Правовласника звернувся з листом щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору до ФОП ОСОБА_4,

Проте зазначений лист Відповідачем було проігноровано.

За переконанням позивача, відповідач незаконно, без дозволу позивача, здійснив публічний показ персонажу "Маша", як самостійної складової частини аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь", права на який належать компанії Анімаккорд Лтд.

Для ідентифікації зображення, що розміщено на стенді магазину з персонажем "Маша", як частиною аудіовізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь" позивачем було надано порівняльну таблицю з аналізом відтворення кадру з зображенням мультиплікаційного персонажу "Маша" з п'ятнадцятої серії мультиплікаційного серіалу "Маша и Медведь. Дальний родственик" із зображенням, що відтворено на стенді магазину Мамины рецепты".

В обґрунтування заявленого позову, позивач зазначає, що відповідачем порушено виключні майнові права компанії Анімаккорд Лтд, шляхом незаконного публічного показу персонажу "Маша" з аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь", як частини цього аудіовізуального твору на стенді магазину "Мамины рецепты".

Згідно п.ґ ч.2 ст.52 ЗУ "Про авторське право та суміжні права", суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу, які встановлені законом на час ухвалення рішення у справі.

Вина Відповідача полягає в тому, що останній не звертався до Позивача за офіційною інформацією, щодо використання об'єктів авторського права, а просто свідомо та умисно використав Твір у своїй діяльності.

Передбачуваний обсяг збитків Позивача.

Позивачем понесені передбачувані збитки у вигляді неотримання суми ліцензійного платежу за використання об'єктів авторського права.

Потерпілою особою є позивач, виключні права якого порушені у значному обсязі відповідачем.

Потерпілими особами також є велика кількість відвідувачів магазину, які могли бути введені в оману, щодо правомірності використання ОСОБА_5 належного відповідачу. Точну кількість потерпілих споживачів можна отримати виключно із даних Відповідача.

Відновлення попереднього стану до факту порушення прав позивача є неможливим з огляду на наявні факти використання відповідачем ОСОБА_5, належного позивачу.

Враховуючи те, що відповідач повністю проігнорував листом щодо припинення порушення авторського права та мирового врегулювання спору, а також з метою недопущення повторного та рецидивного порушення на майбутнє та для досягнення присічного характеру, позивач просив суд стягнути з відповідача співрозмірну суму компенсації за порушення авторського права позивача, яка складає 20 мінімальних заробітних плат і на дату подачі позову становить 64 000,00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.12.2017р., позовну заяву Анімаккорд Лтд було передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2017р. позовну заяву Анімаккорд Лтд (вх.№3243/17) прийнято судом до розгляду, порушено провадження у справі №916/3022/17 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.12.2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147VІІІ, чинної з 15.12.2017р., загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Розглянувши матеріали справи №916/3022/17, Господарський суд дійшов висновку, що справу №916/3022/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження, (попередня редакція ГПК України яка діяла до 15.12.2017р. втратила чинність та не передбачала правил загального та спрощеного позовного провадження).

27.12.2017р. на адресу Господарського суду Одеської області надійшло заперечення на позов (вх.№27637/17), відповідно до яких зазначив, що вимоги до ФОП ОСОБА_4 заявлені помилково.

На доведення зазначеного, позивачем було подано до матеріалів справи копії договорів оренди, відповідно до яких господарську діяльність в магазині кондитерських виробів "Мамины рецепты", що знаходиться за адресою м. Одеса, ж/м. Радужний, 7а, здійснює ФОП ОСОБА_6

Зазначені заперечення судом були враховані при розгляді справи.

10.01.2018р. позивач звернувся до суду із заявою (вх.№2-144/18) про заміну первісного відповідача належним відповідачем.

В обґрунтування поданої заяви, позивач зазначає, що на момент, коли Компанії Анімаккорд Лтд стало відомо про здійснення незаконного публічного показу самостійної частини аудивізуального твору мультиплікаційного серіалу "Маша та Ведмідь", в магазині "Мамины рецепты", який знаходиться за адресою: м. Одеса, ж/м Радужний, буд. №7А, свою підприємницьку діяльність здійснювала саме ФОП ОСОБА_2

Суд, керуючись ст.48 ГПК України, ухвалою від 11.01.2018р. заяву Анімаккорд Лтд (вх.№2-144/18 від 10.01.2017р.) про заміну первісного відповідача було задоволено, залучено до участі у справі №916/3022/17 фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (65114, м. Одеса, пр-кт. Маршала ЖуковаАДРЕСА_1) в якості належного відповідача.

10.01.2017р. до канцелярії Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідно до якого позивач просить суд витребувати у Головного управління ДФС в Одеській області ідентифікаційний код платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та інформацію, хто саме здійснює свою підпрниємницьку діяльність в магазині кондитерських виробів "Мамины рецепты".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.01.2018р. клопотання Анімаккорд Лтд (вх.№2-146/18 від 10.01.2018р.) про витребування доказів по справі №916/3022/17 було задоволено, зобов'язано Головне управління ДФС в Одеській області (65004, м. Одеса, вул. Семінарська 5) в строк до 24.01.2018р. надати Господарському суду Одеської області (65119, м. Одеса, просп. Шевченка, 29) ідентифікаційний код платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65114, м. Одеса, пр-т. Маршала ЖуковаАДРЕСА_1).

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позов (вх.№3345/18 від 14.02.2018р.).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до статті 418 Цивільного кодексу України право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений цим Кодексом та іншим законом.

Право інтелектуальної власності становлять особисті немайнові права інтелектуальної власності та (або) майнові права інтелектуальної власності, зміст яких щодо певних об'єктів права інтелектуальної власності визначається цим Кодексом та іншим законом.

Статтею 435 Цивільного кодексу України встановлено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Згідно до статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору, а також виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Виключне право на використання твору автором (чи іншою особою, яка має авторське право) дозволяє йому використовувати твір у будь-якій формі і будь-яким способом.

Виключне право автора (чи іншої особи, яка має авторське право) на дозвіл чи заборону використання твору іншими особами дає йому право дозволяти або забороняти, зокрема, відтворення творів; здавання в майновий найм і (або) комерційний прокат після першого продажу, відчуження іншим способом оригіналу або примірників аудіовізуальних творів, комп'ютерних програм, баз даних, музичних творів у нотній формі, а також творів, зафіксованих у фонограмі чи відеограмі або у формі, яку зчитує комп'ютер.

За приписами частини першої статті 31 Закону України "Про авторське право і суміжні права" автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Згідно до п.29 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" з огляду на приписи статті 33 ГПК України щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач, зокрема, повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав;

в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

Пунктом 51.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" встановлено, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених ст.3 Цивільного кодексу України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно - або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

При цьому, компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків.

Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний.

Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації (п.51.2. Постанови).

За визначенням, наведеним у ст.1 Закону України "Про авторське право і суміжні права", аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів.

Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Стаття 8 Закону України "Про авторське право і суміжні права", встановлює, що об'єктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори.

Статтею 9 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Судом встановлено, що персонаж аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша и Мєдвєдь" "Маша" є частиною вказаного аудіовізуального твору, яка може використовуватися самостійно, а тому розглядається судом як твір.

Статтею 443 Цивільного кодексу України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до ст.440 ЦК України та ч.3 ст.15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", майновими правами інтелектуальної власності на твір є:

право на використання твору;

виключне право дозволяти використання твору;

право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання;

інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою ст.32 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених ст.ст.21 - 25 цього Закону.

Крім того, суд зазначає, що використання творів та/або об'єктів суміжних прав, - якщо інше не встановлено законом, - допускається лише на підставі передбаченого ст.1107 Цивільного кодексу України договору щодо розпоряджання майновими правами інтелектуальної власності.

При цьому господарським судам слід мати на увазі таке: майнові права, не зазначені в договорі як передані чи дозволені до використання, вважаються непереданими та недозволеними; предметом договору не можуть бути права на використання творів, які не були чинними; невиключні права, одержані за ліцензійним договором, можуть у подальшому передаватися іншим особам, якщо це прямо передбачено у первісному договорі; якщо в ліцензійному договорі на видання, опублікування чи інше відтворення твору або об'єкта суміжних прав винагорода визначається у вигляді фіксованої суми, то в договорі має бути зазначено як його істотну умову максимальний тираж твору або об'єкта суміжних прав.

Примірники творів або об'єктів суміжних прав, відтворені понад установлений тираж, є контрафактними.

Будь-які пробні чи технологічні тиражі повинні входити до встановленого договором розміру тиражу.

Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про наявність у нього правових підстав для використання аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "Маша и Мєдвєдь", або його частини.

Звертаючись до суду позовом по відновлення порушених авторських прав шляхом стягнення з відповідача компенсації, позивач вказує, що відповідач здійснював реалізацію товару, який має статус контрафактного, так як має в своїй структурі належні виключно позивачу об'єкти авторського права.

Позивач також вказує, що факт розповсюдження (реалізація, продаж) відповідачем контрафактної продукції є порушенням прав позивача в рамках п.б ч.1 ст.50 ст.15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", згідно якого піратство у сфері авторського права і або суміжних прав це - опублікування, відтворення, ввезення на митну територію України, вивезення з митної території України і розповсюдження контрафактних примірників творів.

Визначаючи розмір компенсації, яка, на думку позивача, має бути стягнута з відповідача в сумі 64 000,00 грн., позивач вказує, що робить це з метою недопущення повторного та рецидивного розповсюдження (реалізації, продажу) контрафактного товару на майбутнє та для досягнення присічного характеру дії суми компенсації, яка була б значною для відповідача.

За приписами ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Судом встановлено, що позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "Маша и Мєдвєдь".

Приписами ст.11 Закону України Про авторське право і суміжні права передбачено, що особа, яка має авторське право, для сповіщення про свої права може використовувати знак охорони авторського права, який складається з таких елементів: латинська літера С обведена колом; ім'я особи, яка має авторське право; рік першої публікації твору.

Слід зазначити наступне:

Стенд це завершена комбінація обладнання та інших предметів для демонстрації товарів на виставкових заходах.

Торгові заклади використовують внутрішню та зовнішню рекламу.

Усі засоби зовнішньої реклами, за винятком образотворчої, спрямовано на передавання рекламних звернень потенційним покупцям безпосередньо в їхніх домівках.

Образотворча (художня) реклама подає рекламний матеріал за допомогою написів і рисунків на папері, картоні, фанері, металі, пластмасі тощо. Це можуть бути яскраво оформлені маленькі цінники, обяви, плакати, вітражі, велетенські художні панно на вулицях і будинках. Характерною ознакою образотворчої реклами є те, що її призначено для одночасного огляду великою кількістю людей. Тому переважно образотворчою буває зовнішня реклама:афіші, плакати, щити, світлові табло;транспортна реклама: рекламні звернення у вагонах метро та потягів, тексти на зупинках транспорту, автобусні та тролейбусні плакати;змішані засоби: рекламні написи та інша інформація в таксі, на спеціалізованому транспорті;використання діапозитивів і короткометражних фільмів для показу в зовнішніх вітринах великих магазинів, написи на театральних завісах тощо.

З матеріалів справи випливає, що факт використання стенду на якому було зображено персонаж "Маша", було зафіксовано один раз - 04.08.2017р.

Одночасно, суд враховує, що виходячи з засад справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, можливість стягнення з порушника надмірних грошових сум, як компенсації за порушення авторського права спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу захисту компенсація перетворюється на джерело отримання субєктом авторського або суміжного права невиправданих додаткових прибутків.

Разом з тим, суд також приймає до уваги те, що відповідно до пункту 3 розділу ІІ Розділу; Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників, та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600,00 грн.

У зв'язку з цим, у визначенні розміру компенсації на час прийняття рішення у справі необхідно застосовувати розрахункову величину у розмірі 1 600,00 грн.

З огляду на викладене сума компенсації, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 17 600,00 грн. (11 х 1 600,00 грн. = 17 600,00 грн.).

З урахуванням вищевикладеного, з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права (заходи, що застосовуються, мають компенсувати збитки автора і зробити економічно недоцільними (унеможливити) подібні дії винної особи в майбутньому), суд вважає обґрунтованим та достатнім розмір компенсації у вигляді 10 мінімальних заробітних плат, що складає 17 600,00 грн.

Згідно зі ст.73 Господарського процесуального Кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст.79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.1 ст.86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.129 ГПК України, витрати на оплату судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 86, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (65114, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Анімаккорд Лтд (резидент Республіки Кіпр, Гріва Дігені, 82 ОСОБА_7, 2-й поверх, офіс 202, 3101, Лімасол, Кіпр, реєстраційни номер НЕ 244451) компенсацію у розмірі 17 620 (сімнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. та витрати на оплату судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повний текст рішення складено 05 березня 2018 р.

Суддя О.В. Цісельський