ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 910/14994/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пількова К. М.,

суддів: Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 (суддя Пасько М. В.) та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 (головуючий суддя - Дикунська С. Я., судді Жук Г. А., Мальченко А. О.) у справі за позовом Міністерства оборони України до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" про стягнення 77908,66 грн.,

Короткий зміст позовних вимог

1. 05.09.2017 Міністерство оборони України (далі - Позивач) звернулось до Казенного підприємства "Зміївський ремонтний енергомеханічний завод" (далі - Відповідач) з позовом про стягнення пені у розмірі 57710,27 грн., штрафу в розмірі 12483,78 грн., процентів за користування чужими грошовими коштами внаслідок ненадання в зазначений термін звітних документів у розмірі 7714,61 грн., а всього загальну суму 77908,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Відповідач неналежним чином виконує умови укладеного сторонами договору № 342/4/6/16/48 від 11.04.2016 (далі - Договір), що є підставою для застосування до нього штрафних санкцій, передбачених статтями 230, 231 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та пунктами 7.2.2, 7.2.3 Договору.

Короткий зміст рішень судів І та апеляційної інстанцій

2. 11.09.2017 Господарський суд міста Києва виніс ухвалу, залишену без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017, якою позовну заяву Позивача повернув без розгляду.

Прийняті у справі судові рішення мотивовані тим, що Позивач порушив приписи пункту 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), оскільки подана до суду позовна заява датована 05.09.2017, тобто наступним днем після надіслання її копії Відповідачеві, що позбавляє суд можливості встановити, яка саме позовна заява направлена на адресу останнього, у зв'язку з чим додані до позовної заяви фіскальний чек № 0294 від 04.09.2017 та опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку від 04.09.2017 є неналежними доказами направлення копії позовної заяви Відповідачу.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

3. 02.11.2017 Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017, справу направити на розгляд по суті до суду першої інстанції.

4. Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5. Висновки судів попередніх інстанцій зроблені без урахування вимог пункту 6 статті 63 ГПК України, оскільки при поданні позовної заяви Позивач додав фіскальний чек від 04.09.2017 № 0294 та опис вкладення до поштового відправлення № 502, а отже вимоги процесуального закону щодо надання доказів надіслання копії позову Відповідача виконані Позивачем, а у разі наявності сумнівів щодо надання зазначених доказів, суд мав право і міг зобов'язати Позивача надати додаткові докази.

6. В статті 63 ГПК України не передбачена така підстава для повернення позовної заяви як подання позовної заяви до суду та направлення її копії іншій стороні в різні дні.

7. Всупереч положенням пункту 2.1.5 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 (далі - Інструкція), акт про відсутність доказів надсилання Відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів складено не було.

Позиція Верховного Суду

8. Суд відхиляє посилання Скаржника (пункт 5) на неврахування судами вимог пункту 6 статті 63 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 56 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих на неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення. Згідно з пунктом 2 статті 57 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. Таким чином на Позивача покладається обов'язок з надіслання Відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, а також надання відповідних доказів суду.

Судами встановлено та не заперечується Позивачем, що до позовної заяви останнього як доказ направлення копії позову Відповідачу додано фіскальний чек № 0294 від 04.09.2017 та опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля відділення поштового зв'язку від 04.09.2017. Однак, подана позовна заява датована 05.09.2017, тобто наступним днем після виготовлення вказаних чеку та опису вкладення, а тому ці документи обґрунтовано не визнані судами належними доказами, оскільки не можуть свідчити про направлення копії саме поданої позовної заяви, датованої, тобто виготовленої 05.09.2017. Враховуючи, що надані Позивачем докази не визнані належними, суди обґрунтовано повернули подану позовну заяву на підставі пункту 6 статті 63 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, у зв'язку з відсутністю доказів, що є належними у розумінні статей 32- 34 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень. Крім того за вимогами зазначених норм обов'язок доказування в господарському процесі покладено на сторони.

9. Суд вважає посилання Скаржника (пункт 6) на те, що в статті 63 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, не передбачена така підстава для повернення позовної заяви як подання позовної заяви до суду та направлення її копії іншій стороні в різні дні безпідставним, оскільки дотримання обов'язку з надання суду належних доказів на підтвердження надіслання Відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є процесуальним обов'язком особи, яка звертається до суду з позовом, недотримання якого має наслідком повернення позовної заяви відповідно до пункту 6 статті 63 ГПК України.

10. Суд відхиляє посилання Скаржника (пункт 7) на те, що всупереч положенням пункту 2.1.5 Інструкції акт про відсутність доказів надсилання Відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів складено не було, оскільки акт складається у разі відсутності вказаних у додатку до позовної заяви документу (документів). Однак у даному випадку до позовної заяви додані документи, які визнані неналежним підтвердженням надіслання Відповідачу копії позову та доданих до нього документів, а тому відсутність акту не свідчить про належність наданих Позивачем доказів.

11. Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що до позовної заяви Позивача не було додано належних доказів направлення копії позовної заяви Відповідачу, що, відповідно до пункту 6 статті 63 ГПК України, в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних рішень, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

12. З огляду на викладе прийняті у справі ухвала та постанова судів першої та апеляційної інстанції Суд вважає законними та обґрунтованими, а тому підстави для скасування судових рішень відсутні.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 у справі № 910/14994/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак