УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.03.2018Справа № 910/2400/18

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (м. Київ)

до Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни (м. Київ)

про видачу судового наказу про стягнення заборгованості у сумі 20 658,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

28.02.2018 р. до господарського суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (далі - ПАТ "Київенерго", заявник) із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни (далі - ФОП Вінюкова О.Ю., боржник) заборгованості у сумі 20 658,13 грн., яка складається з основного боргу у сумі 14 125,69 грн., інфляційної складової боргу у сумі 5 612,56 грн. та 3 % річних у сумі 919,88 грн.

06.03.2018 р. за вказаною заявою господарським судом міста Києва був виданий судовий наказ за вимогою ПАТ "Київенерго" про стягнення з ФОП Вінюкової О.Ю., основного боргу у сумі 14 125,69 грн.

Дослідивши подану заяву в іншй частині - щодо вимог про стягнення з боржника інфляційної складової боргу у сумі 5 612,56 грн. та 3 % річних у сумі 919,88 грн., суддя приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 148 ГПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з аналізу вказаних правових норм слідує, що інфляційна складова боргу та 3 % річних за своєю правовою природою є не грошовими заборгованостями за договором, а є матеріальними втратами від знецінення грошових коштів, які сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого грошового зобов'язання. Відтак, заявлені вимоги про стягнення інфляційної складової боргу у сумі 5 612,56 грн. та 3 % річних у сумі 919,88 грн. не відповідають вимогам статті 148 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Київенерго" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Вінюкової Олени Юріївни заборгованості у сумі 20 658,13 грн., в частині стягнення інфляційної складової боргу у сумі 5 612,56 грн. та 3 % річних у сумі 919,88 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К.І.