ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 березня 2018 року Справа № 915/217/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши матеріали

заяви: Компанії WICHEM TRADE L.P. (Місцезнаходження: 44 Main Str. Douglas, South Lanarkshire, ML11, Scotland; реєстраційний номер: SL009139),

особи, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову:

1) Компанія BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD (Місцезнаходження: 171, Old Bakery Street, Valletta, VLT455, Malta; реєстраційний номер: С 77147 Malta),

2) Компанія OILMAR SHIPPING AND CHARTERING DMCC (Місцезнаходження: Indigo Icon Tower, Cluster F, 27th Floor, Office 2705/2706, Jumeirah Lake Towers, Dubai, U.A.E.; ідентифікаційний код: відсутній, не є резидентом України),

про: арешт судна для забезпечення морської вимоги,

без повідомлення учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

16 березня 2018 року о 15 год. 54 хв. іноземна компанія WICHEM TRADE L.P. звернулась до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 16.03.2018 (вх. № 3320/18) про арешт судна для забезпечення морської вимоги, в якій заявник просить суд:

1) накласти арешт на судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582, зареєстроване під прапором держави Росія, власник – іноземна компанія BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, місцезнаходження: 171, Old Bakery Street, Valletta, VLT455, Malta), яке знаходиться в акваторії морського порту Миколаїв (вул. Заводська, 23, Миколаїв, Україна, 54002), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Миколаїв;

2) викликати представника заявника для надання пояснень та додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, при розгляді судом заяви про забезпечення позову.

В обґрунтовування заяви заявник посилається на чинну морську вимогу, що виникла у зв’язку з договором перевезення вантажу судном BLUE LAKE STAR (IMO 9729582, зареєстроване під прапором Росії) (надалі – судно) до іноземної компанії BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, яка є власником судна та (надалі – судновласник) та іноземної компанії OILMAR SHIPPING AND CHARTERING DMCC (надалі – судновий менеджер).

19.03.2018 до суду від заявника надійшли наступні письмові пояснення б/н від 19.03.2018:

- за вх. № 3352/18 – щодо причин, з яких неможливо вивантажити вантаж з судна та якості товару, який заходиться на судні, з додатковими письмовими доказами;

- за вх. № 3393/18 – щодо обставин, які мають значення для вирішення питання щодо забезпечення позову, з додатковими письмовими доказами.

Обставини, які є підставою для виникнення морської вимоги, та необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявником пояснюються посиланням на таке:

15 грудня 2017 року між заявником та іноземною компанією ICOF Europe GmbH був укладений контракт купівлі-продажу № 15122017 (надалі – контракт), відповідно до умов якого заявник купив сирий гліцерин загальною вагою 4720,215 метричних тон (надалі – товар).

02 лютого 2018 року, з метою перевезення товару до пункту призначення, відповідно до пункту 16 контракту, заявник та судновласник уклали договір танкерного рейсового чартеру (надалі – договір фрахтування), відповідно до якого було зафрахтоване судно BLUE LAKE STAR для перевезення товару з порту Роттердама, Нідерланди, до порту Одеса або Дніпро-Бузького морського порту, Україна, за розсудом фрахтувальника.

17 лютого 2018 року товар був завантажений на судно, про що 19.02.2018 складений відповідний коносамент № 1.

У вказаному коносаменті міститься наступна інформація:

- вантажовідправник: іноземна компанія ICOF Europe GmbH;

- вантажоодержувач: ТОВ «ГЛІКОХІМ» (відповідно до п. 11 контракту);

- судно: BLUE LAKE STAR;

- порт завантаження: Роттердам;

- порт розвантаження: Одеса або Дніпро-Бузький, Україна;

- вантаж: неочищений гліцерин вагою 4720,215 метричних тонн.

11 березня 2018 року судно прибуло до Морського порту Миколаїв (Дніпро-Бузький морський порт) з товаром на борту, що підтверджується вантажним планом. Цього ж дня розпочалось розвантаження судна. О 16год. 00 хв. розвантаження припинено.

У зв’язку з тим, що заявником не був отриманий повний обсяг завантаженого товару, була призначена відповідна інспекція, яку проводило ТОВ “Контрол Юніон Україна” (Control Union Ukraine Tzov).

12 березня 2018 року ТОВ “Контрол Юніон Україна” проведено виміри вмісту судових танків до та після вивантаження товару із складенням відповідних актів, які свідчать про те, що вага товару, розвантаженого на ТОВ Миколаївське підприємство “ТЕРМІНАЛ – УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА” (UPSS) складає 4523,913 метричних тонн. Тобто різниця між завантаженою та розвантаженою вагою товару склала 196,302 метричних тонн.

12 березня 2018 року у зв’язку із простоєм судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) біля причалу Дніпро-Бузького морського порту понад час, узгоджений із ТОВ Миколаївське підприємство «ТЕРМІНАЛ – УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА» для розвантаження, останнє надіслало капітану цього судна, судновласнику та фрахтувальнику протест за вих. № 1203.018.

13 березня 2018 року заявник звернувся до судновласника та його агента із повідомленням про встановлений факт неповного вивантаження товару та вимогою видати його вантажоодержувачу.

З надісланого по електронній пошті судновим агентом – ТОВ “Старк Шиппінг” (Stark Shipping LLC) хронометражем заходів виконаних судном, вбачається, що 14 березня 2018 року о 07 год. 00 хв. встановлена неможливість розігріти товар, який залишається на борту судна.

Станом на дату подання заяви про арешт судна для забезпечення морської вимоги товар в кількості 196,302 метричних тонн вартістю 58890,60 євро, визначеною на умовах FOB Ротердам згідно пункту 7 контракту № 15122017 від 15.12.2017, залишається на борту судна.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги.

У відповідності до ч. 4 цієї ж статті заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Порядок подання заяви про забезпечення позову закріплено статтею 138 Господарського процесуального кодексу України.

Так, заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту (ч. 2).

У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред’явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна – тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову (ч. 3).

Згідно зі ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою.

Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з’ясування питань, пов’язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов’язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, дослідивши та оцінивши відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України усі подані до матеріалів заяви докази у їх сукупності, суд встановив наступне:

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства.

За змістом статей 365, 366 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов’язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов’язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України забезпечення судового процесу доказами покладено виключно на сторони у справі.

До того ж, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України “Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову” № 16 від 26.12.2011, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Судом встановлено, що заявник має морську вимогу, яка виникла з договору перевезення вантажу судном BLUE LAKE STAR (IMO 9729582, зареєстроване під прапором Росії) до судновласника – іноземної компанії BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD та суднового менеджера – іноземної компанії OILMAR SHIPPING AND CHARTERING DMCC, та ґрунтується на:

- положеннях пункту «е» частини 1 статті 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952, згідно яких "Морська вимога" означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів … договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше;

- договору фрахтування, укладеного 02.02.2018 між WICHEM TRADE L.P. та BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, від імені та в інтересах якого діяв OILMAR SHIPPING AND CHARTERING DMCC, з преамбули, а також пунктів «А» та «Е» частини 1 якого вбачається, що WICHEM TRADE L.P. зафрахтувало судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) для перевезення вантажу – гліцерину в кількості 4800 метричних тон +/- 5 % на розсуд фрахтувальника;

- коносаменті № 1, складеному 19.02.2018 р. капітаном судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582), в підтвердження прийняття судновласником від вантажовідправника ICOF Europe GmbH до перевезення на судні BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) 4720,215 метричних тонн сирого гліцерину, що узгоджується із статтею 137 Кодексу торговельного мореплавства України;

- акті заміру порожнин, складеному 11.03.2018 ТОВ «Контрол Юніон Україна» (Control Union Ukraine TzOV), згідно якого на борту судна до початку вивантаження товару в порту призначення знаходилось 4720,215 метричних тонн сирого гліцерину;

- акті заміру берегових танків, складеному 12.03.2018 ТОВ «Контрол Юніон Україна» (Control Union Ukraine TzOV), згідно якого після закінчення вивантаження вантажу з судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) в берегових танках порту призначення знаходилось 4523,913 метричних тонн сирого гліцерину;

- листа представника ТОВ Миколаївське підприємство «ТЕРМІНАЛ – УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА» від 16.03.2018 за вих. № 185, у якому вказано про те, що: 1) судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) розпочало вивантаження вантажу – сирого гліцерину 11.03.2018 та здійснювало його власними засобами в береговий резервуар терміналу № 1; 2) після закінчення вивантаження 12.03.2018 представниками ТОВ «Контрол Юніон Україна» (Control Union Ukraine TzOV) та ТОВ Миколаївське підприємство «ТЕРМІНАЛ – УКРХАРЧОЗБУТСИРОВИНА» були проведені виміри, якими встановлена кількість вантажу в резервуарах терміналу в розмірі 4523,913 метричних тонн; 3) недостача вантажу склала 196,302 метричних тонни, що вказано в акті повідомлення № 1 та генеральному акті № 1, які надані капітану судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582).

Підтвердженням належності судновласнику права власності на судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) являються наступні докази:

- лист капітана Миколаївського морського порту за вих. № 18-01-08-34/35 від 15.03.2018;

- загальна декларація на прихід 11.03.2018 судна до Дніпро-Бузького морського порту;

- договір танкерного рейсового чартеру від 02.02.2018;

- відомості, що мають неофіційний комерційний статус для забезпечення безпеки судноплавства та містяться в міжнародній інформаційній системі EQUASIS, адміністрування якої здійснюється Наглядовим Комітетом, членами якого є Європейська комісія та морські адміністрації Франції, Великобританії, США тощо, доступних на однойменному веб-сайті – http://www.equasis.org/EquasisWeb/public/HomePage.

Підтвердженням знаходження судна в акваторії Морського порту Миколаїв (Дніпро-Бузький морський порт), адміністрація якого знаходиться за адресою: вул. Заводська 23, Миколаїв, Україна, 54002, являються:

- лист капітана Миколаївського морського порту за вих. № 18-01-08-34/35 від 15.03.2018;

- відомості міжнародної електронної бази даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic https://www.marinetraffic.com/en/ais/home/.

З урахуванням координат місцезнаходження судна, вказаних в MarineTraffic, а також меж акваторії морського порту Миколаїв, визначених та затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2008 № 934 «Про межі акваторії морського порту Миколаїв», вбачається, що судно на даний час знаходиться в акваторії морського порту Миколаїв.

Метою заходу судна до акваторії морського порту Миколаїв було розвантаження товару, що вказано в листі капітана Миколаївського морського порту за вих. № 18-01-08-34/35 від 15.03.2018.

Як вказує заявник, за наявною у нього інформацією, єдиним майном, належним судновласнику, яке знаходиться на території України, є судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582).

Порядок накладення арешту на морські судна врегульовано Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (Конвенція) від 10.05.1952, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 та яка набула чинності для України 16.05.2012, а також главою 4 Кодексу торговельного мореплавства України “Арешт суден”.

Так, Конвенцією визначено, що:

“Морська вимога” означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше (п.п. Е п. 1 ст. 1);

“Арешт” означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення (п. 2 ст. 1);

Судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портова або докова влада згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції (ст. 2);

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "о", "р" або "q" пункту 1 статті 1 (п. 1 ст. 3);

Судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт (п. 2 ст. 8);

Згідно зі ст. 41 Кодексу торговельного мореплавства України (КТМ) судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. При цьому, арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження його пересування, що здійснюється для забезпечення морських вимог під час перебування судна в морських портах України.

Відповідно до пункту 14 статті 42 КТМ судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога – це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога у зв'язку з будівництвом, ремонтом, перебудовою або переобладнанням судна.

Частиною другою статті 43 КТМ визначено, що будь-яке судно або судна можуть бути арештовані, якщо на момент початку процедури, пов'язаної з арештом судна або суден, вони перебувають у власності особи, яка несе відповідальність за морською вимогою і яка на час виникнення вимоги була власником судна, стосовно якого морська вимога виникла, або фрахтувальником такого судна за бербоут-чартером, тайм-чартером або рейсовим чартером.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває або до якого прямує судно, або порту реєстрації судна.

Як вказує заявник в письмових поясненнях б/н від 19.03.2018 (вх. № 3352/18 від 19.03.2018), додаток 1 до договору танкерного рейсового чартеру від 02.02.2018 вміщує застереження щодо підігріву, яким визначено, що якщо підігрів необхідний, він має бути виконаний у відповідності до інструкцій фрахтувальника або вантажовідправника, порушивши які судновласник/капітан повинен підігріти вантаж відповідно до інструкцій L.A.S.C. WICHEM TRADE L.P., як фрахтувальник, надав BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, як фрахтівнику, інструкції щодо температурного режиму перевезення вантажу – сирого гліцерину, надіславши їх електронною поштою. З суднового журналу, який містить записи про показники температури вантажу в трюмах 1-3, 5 та 6 судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582), в яких згідно вантажного плану перевозився вантаж, вбачається, що BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD не дотримувався інструкцій WICHEM TRADE L.P. щодо дотримання температурного режиму, що призвело до розшарування гліцерину та неможливості його подальшого вивантаження.

Станом на день розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову у суду відсутня інформація про вивантаження з борту судна товару в кількості 196,302 метричних тонн вартістю 58890,60 євро.

Заявником на день розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову доведено суду шляхом надання відповідних доказів, що судно знаходиться в акваторії Морського порту Миколаїв.

Отже, заявлені вимоги щодо забезпечення позову у вигляді арешту судна BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Миколаїв ґрунтуються на вищевказаній морській вимозі у зв’язку із знаходженням на судні BLUE LAKE STAR (IMO 9729582) майна, яке належить заявнику.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України та статті 143 Кодексу торговельного мореплавства України BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, як судновласник та перевізник, прийнявши вантаж до перевезення, несе відповідальність за його збереження з моменту прийняття до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало, а також зобов’язаний завчасно привести трюми і всі інші приміщення судна, в яких перевозиться вантаж, у стан, що забезпечує належне приймання, перевезення і збереження вантажу.

За інформацією заявника, єдиним майном, належним BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD, – особі, яка є відповідальною за морською вимогою, що знаходиться на території України, є судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582).

У випадку невжиття заявлених заходів забезпечення позову це може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав WICHEM TRADE L.P. отримати весь переданий до перевезення вантаж або відшкодування його вартості.

Таким чином, проаналізувавши надані заявником до заяви докази, суд вважає, що вони повністю підтверджують викладені у заяві обставини, тому дійсно існує реальна загроза порушення прав заявника, отже заява підлягає задоволенню, оскільки за умов відсутності будь-якого іншого майна, належного менеджеру або судновласнику, на території України, єдиним можливим законним засобом захисту порушених прав заявника є арешт судна, який полягає в обмеженні його пересування. Законність цього засобу прямо визначена Кодексом торговельного мореплавства України та Міжнародною конвенцією з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952.

Керуючись ст. ст. 30, 73, 74, 76, 77, 86, 137, 140, 234, 235, 366 Господарського процесуального України, суд –

У Х В А Л И В:

1.          Заяву Компанії WICHEM TRADE L.P. б/н від 16.03.2018 (вх. № 3320/18 від 16.03.2018) про арешт судна для забезпечення морської вимоги задовольнити.

2.          Накласти арешт на судно BLUE LAKE STAR (IMO 9729582, зареєстроване під прапором держави Росія, власник – іноземна компанія BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD (Місцезнаходження: 171, Old Bakery Street, Valletta, VLT455, Malta; реєстраційний номер: С 77147 Malta)), яке знаходиться в акваторії морського порту Миколаїв (вул. Заводська, 23, Миколаїв, Україна, 54002), шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії морського порту Миколаїв.

За даною ухвалою:

Стягувач: Компанія WICHEM TRADE L.P. (Місцезнаходження: 44 Main Str. Douglas, South Lanarkshire, ML11, Scotland; реєстраційний номер: SL009139).

Боржник: Компанія BLUE LAKE STAR SHIPPING LTD (Місцезнаходження: 171, Old Bakery Street, Valletta, VLT455, Malta; реєстраційний номер: С 77147 Malta).

Боржник: Компанія OILMAR SHIPPING AND CHARTERING DMCC (Місцезнаходження: Indigo Icon Tower, Cluster F, 27th Floor, Office 2705/2706, Jumeirah Lake Towers, Dubai, U.A.E.; ідентифікаційний код: відсутній, не є резидентом України).

3.          Строк, протягом якого Компанія WICHEM TRADE L.P. зобов’язана подати відповідний позов та надати відповідне підтвердження суду становить тридцять днів з дня постановлення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України) та може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 3 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала про арешт морського судна є підставою для затримання судна або обмеження в його пересуванні в порту, де знаходиться або до якого прямує таке судно, до моменту скасування заходів із забезпечення позову у вигляді арешту морського судна. Після вручення копії ухвали про арешт судна капітан морського порту, де знаходиться судно, філія Адміністрації морських портів України в морському порту, де знаходиться судно, відповідні органи Державної прикордонної служби та органи доходів і зборів зобов’язані вжити заходів, що унеможливлюють вихід арештованого судна з порту.

Суддя                                                                                О.Г. Смородінова