номер провадження справи 32/172/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 Справа № 908/2536/17

м. Запоріжжя

За позовом Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз (72313, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 17)

до відповідача ОСОБА_1 сільської ради (72202, Запорізька область, Веселівський район, вул. Центральна (Леніна), 162)

про стягнення суми 3795,60 грн.,

суддя Колодій Н.А.

При секретарі: Лола Н.О.

За участю представників сторін:

Від позивача не зявився

Від відповідача не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення суми 3795,60 грн., з яких: сума 242,27 грн. 3% річних, сума 3553,33 грн. пеня.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.12.2017р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне провадження у справі № 908/2536/17, підготовче засідання призначено на 10.01.2018р. Ухвалою суду від 10.01.2018р. підготовче засідання відкладено до 15.02.2018р. Ухвалою суду від 15.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового, судове засідання призначено на 01.03.2018р.

У судове засідання 01.03.2018р. представник позивача не зявився, направив на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки у звязку зі складними погодними умовами службовий транспорт ДП Газ Мелітополя не виїжджає за межі м. Мелітополь, рух міжміського транспорту теж обмежений.

Представник відповідача у судове засідання також не зявився, направивши на електронну адресу суду аналогічне клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із важкими погодними умовами.

Суд не вбачає підстав для відкладенні розгляду справи у звязку з наступним.

Статтею 194 ГПК України визначено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У статті 202 ГПК України передбачено наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

1. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

2. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

3. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання зявилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо зявився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обовязковою.

Як свідчать матеріали справи, представники сторін жодного разу у судові засідання не зявились. Втім, позивач у клопотанні, яке надійшло до суду 15.02.2018р., просив суд розглянути підготовче засідання без його участі та перейти до розгляду справи по суті. Дане клопотання судом задоволено 15.02.2018р.

Що стосується відповідача, то останній 10.01.2018р. направив суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості зібрати та подати додаткові докази по справи. Ухвалою суду від 10.01.2018р. зазначене клопотання було задоволено, підготовче засідання відкладено до 15.02.2018р., відповідачу встановлено строк до 01.02.2018р. для подання відзиву та доказів на підтвердження обставин викладених у відзиві. У підготовче засідання 15.02.2018р. представник відповідача знову у підготовче засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк докази на підтвердження своєї правової позиції не надав. Станом на час розгляду справи, а саме: 01.03.2018р., відповідачем так і не було надано суду жодного документу, крім клопотань про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що розгляд справи по суті та вирішення спору здійснюється на підставі зібраних у підготовчому проваджені матеріалів, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. У задоволенні клопотань, як позивача, так і відповідача, відмовлено.

Дослідивши позовні матеріали судом зясовано, що підставою звернення з позовом до суду є неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором на постачання природного газу № Б041 від 05.01.2016р. Так, на виконання умов даного договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 128822,58 грн. Відповідачем було сплачено вартість отриманого газу, однак оплати були здійснені з порушенням строку, передбаченого договором. У звязку з чим, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 242,27 грн. 3% річних та пеню в розмірі 3552,33 грн.

У судовому засіданні 01.03.2018р. після закінчення зясування обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог та перевірки їх доказами судом ухвалено рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

05.01.2016р. між ДП «Газ Мелітополь» ПАТ Мелітопольгаз (постачальник, позивач у справі), ПАТ Мелітопольгаз (газорозподільне підприємство) та ОСОБА_1 сільською радою (споживач, відповідач) був укладений договір на постачання природного газу № Б041, відповідно до умов якого постачальник зобовязується передати у власність (поставити) споживачу у 2016р. природний газ для використання у якості палива або сировини, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором (п.1.1).

Пунктом 1.3 договору сторони погодили обсяги газу, що планується передати.

Ціна газу визначена сторонами в розділі 3 Договору.

У пунктах 2.9.2, 2.9.3 зазначено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта.

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу споживачем, обєм поставленого (спожитого) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГРМ (п. 2.9.5). У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним споживачем, а обєм спожитого газу встановлюється постачальником відповідно до даних оператора ГТС та/або на підставі даних оператора ГТМ (п. 2.9.5).

Згідно розділу 4 договору, розрахунковий період за договором становить один календарний місяць - з 09.00 години (за Київським часом) першого місяця до 09.00 години першого дня наступного місяця включно. Оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого об'єму постачання газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період т відповідної величини планового об'єму постачання газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу. Датою оплати (здійсненні розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Відповідно до п. 11.1 договору сторони визначили, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) та відповідно до п.3 ст. 631 ЦК України умови цього договору застосовуються до відносин сторін, які виникли між ними з 01.01.2016. Договір діє в частині постачання газу до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у січні та лютому 2016р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 128822,58 грн. (у січні 2016р. - на суму 42701,13 грн., у лютому 2016р. на 86121,45 грн.).

Відповідач, в свою чергу, оплату за отримані послуги здійснив в повному обсязі, що підтверджується виписками з банку, однак перерахування коштів здійснювалося з порушенням строків, встановлених розділом 4 договору.

Предметом даного позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та 3% річних за порушення строків оплати.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Спосіб захисту майнового права та інтересу кредитора, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та компенсації (плати) за користування боржником коштами, належними до сплати кредиторові передбачений у ст. 625 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

За порушення відповідачем грошового зобовязання позивачем нараховано суму 242,27 грн. 3% річних за загальний період з 11.02.2016р. по 24.03.2016р.

Перевіривши розрахунки 3% річних суд встановив, що їх зроблено вірно.

Отже вимоги про стягнення суми 242,27 грн. 3% річних є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 3553,33 грн. за загальний період з 11.02.2016р. по 24.03.2016р.

Пунктом 6.1 договору сторонами визначено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Факт порушення зобовязання відповідачем суд вважає доведеним, нарахування позивачем пені є обґрунтованим та законним, розрахунок здійснено вірно.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 3553,33 грн. пені також підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 сільської ради (72202, Запорізька область, Веселівський район, вул. Центральна (Леніна), 162; ) на користь Дочірнього підприємства Газ Мелітополя Публічного акціонерного товариства Мелітопольгаз (72313, Запорізька область, м. Мелітополь, пр. 50-річчя Перемоги, 17; ) суму 242 (двісті сорок дві) грн. 3% річних, суму 3553 (три тисячі пятсот пятдесят три) грн. 33 коп. пені, суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.03.2018р.

Суддя Н.А. Колодій