ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2018 р. Справа № 922/3233/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Тарасова І. В., суддя Шевель О. В.

за участі секретаря судового засідання Курченко В.А.

за участю учасників справи:

прокуратури Харківської області - Зливки К.О. (посвідчення №047938 від 13.09.2017),

позивача - Сосіної І.О. (довіреність №01/01-25/08-18 від 04.01.2016),

відповідача - Бутко Є.П. (свідоцтво №638 від 01.02.1996),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх. №3861 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від "28" листопада 2017 р. у справі № 922/3233/17 (повне рішення складено 04.12.2017, суддя Шарко Л.В.)

за позовом Керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків,

до Приватного підприємства "Рибхоз", м.Харків,

про стягнення 205061,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2017 року керівник Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Рибхоз" 205 061,44 грн шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки водного фонду Олександрійського водосховища, що розташована на території Новомерчицької сільської ради Валківського району та Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області за межами населеного пункту, що передана.

Позов обґрунтовано тим, що 15.05.2015 до Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області надійшов рапорт прокурора Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області про те, що під час вивчення законності використання водних об'єктів виявлено незаконне використання, без будь-яких правовстановлюючих документів, приватним підприємством «Рибхоз» (; ліцензія серії АВ №581787 на діяльність, пов'язану з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств (строк дії з 29.06.2011 та є необмеженим); коди КВЕД: 05.01.0 (рибальство і надання послуг у рибальстві - основна діяльність), 51.90.0 (інші види торгівлі), 52.11.0 (роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту), 52.62.0 (роздрібна торгівля з лотків) Олександрівського водосховища, що розташоване на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Олександрівської ради Богодухівського району Харківської області поза межами населеного пункту, у тому числі - прибережної захисної смуги та гідротехнічної споруди в комерційних цілях з метою ведення рибогосподарської діяльності, у зв'язку з чим вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 28.11.2017 відмовлено у задоволенні позову про стягнення з Приватного підприємства "Рибхоз" шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки водного фонду Олександрівського водосховища, що розташована на території Новомерчицької сільської ради Валківського району та Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області за межами населеного пункту, що передана, у розмірі 205 061,44 грн.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати відшкодувати на користь прокуратури Харківської області за рахунок відповідача.

Скарга обґрунтована тим, що незважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини про експлуатацію приватним підприємством «Рибхоз» Олександрійського водосховища, здійснення ним штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів, здійснення відтворення водних живих ресурсів за їх віковими та видовими характеристиками на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта, а отже і фактичного використання земель під водосховищем, місцевий господарський суд необґрунтовано відхилив доводи прокурора про самовільне зайняття відповідачем земельної ділянки.

В наданих до апеляційного суду відзивах (від 22.12.2017 (вх.№13302) та від 26.02.2018 (вх.№1872)) відповідач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись, зокрема, на те, що ПП «Рибхоз» не є користувачем чи орендарем земельної ділянки під водосховищем і застосування розрахунків за даною Методикою є неправомірною. Так як ПП «Рибхоз» є користувачем водних живих ресурсів, збитки заподіяні державі в даному випадку можуть розраховуватись за «Методикою нанесення збитків рибному господарству без спеціального дозволу».

11.01.2018 до суду від Державної екологічної інспекції у Харківській області надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№295), в якому позивач підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити. Рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував та просив суд у її задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши наявні докази у справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Відповідно до розпоряджень голів Валківської та Богодухівської районних державних адміністрацій Харківської області №61 від 03.03.2006 та №65 від 01.02.2006, відповідно, Харківському обласному виробничому управлінню меліорації і водного господарства (далі - Харківське ОВУМВГ) надано у постійне користування земельні ділянки водного фонду Олександрівського водосховища.

На виконання вказаних розпоряджень Харківським ОВУМВГ одержано державні акти на право постійного користування земельними ділянками водного фонду серії ЯЯ №305749 від 24.05.2006 та серії ЯЯ №305283 від 18.06.2006, відповідно, для водогосподарського призначення.

15.05.2015 до Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області надійшов рапорт прокурора Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області про те, що під час вивчення законності використання водних об'єктів виявлено незаконне використання, без будь-яких правовстановлюючих документів, приватним підприємством «Рибхоз» (; ліцензія серії АВ №581787 на діяльність, пов'язану з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств (строк дії з 29.06.2011 та є необмеженим); коди КВЕД: 05.01.0 (рибальство і надання послуг у рибальстві - основна діяльність), 51.90.0 (інші види торгівлі), 52.11.0 (роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту), 52.62.0 (роздрібна торгівля з лотків) Олександрівського водосховища, що розташоване на території Новомерчицької сільської ради Валківського району Олександрівської ради Богодухівського району Харківської області поза межами населеного пункту, у тому числі - прибережної захисної смуги та гідротехнічної споруди в комерційних цілях з метою ведення рибогосподарської діяльності, у зв'язку з чим вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочато досудове слідство у кримінальному провадженні №0000008, під час якого встановлено, що протягом 2005-2016 років ПП «Рибхоз» здійснювало свою господарську діяльність на території Олександрійського водосховища, що підтверджується, зокрема, Режимом рибогосподарської експлуатації Олександрійського водосховища ПП «Рибхоз», що затверджений 31.07.2009 Державним комітетом рибного господарства України та діє протягом 31.07.2009 - 31.07.2018; актом управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Харківській області №8 від 23.09.2013 про перевірку ПП «Рибхоз», відповідно до якого, ПП «Рибоз» здійснює рибогосподарську діяльність на Олександрівському водосховищі відповідно до Режиму рибогосподарської експлуатації, що затверджений 31.07.2009 Державним комітетом рибного господарства України.

Крім того встановлено, що ПП «Рибхоз» під час своєї господарської діяльності самовільно зайняло земельну ділянку водного фонду на території Олександрівського водосховища.

Відповідно до листа Валківської районної державної адміністрації Харківської області №01-32/1147 від 18.05.2015, листів Олександрівської сільської ради Богодухівського району Харківської області №01-27/195 від 18.06.2015 та №01-27/104 від 09.03.2017, листа Новомерчицької сільської ради Валківського району Харківської області №02-17/155 від 08.09.2015, у вказаних суб'єктів владних повноважень відсутня інформація про погодження передачі права користування Олександрівським водосховищем, договір оренди - з ними не укладався, грошові кошти за користування водним об'єктом не надходили.

Відповідно до листа Краснокутського міжрайонного управління водного господарства Харківського обласного управління водних ресурсів №297 від 08.04.2016 на території прибережної захисної смуги Олександрівського водосховища знаходиться земельна ділянка площею 2,2 га, що зайнята ПП «Рибхоз», але правовстановлюючі документи в управлінні відсутні.

Відповідно до листа Краснокутського міжрайонного управління водного господарства Харківського обласного управління водних ресурсів №303 від 12.04.2016 ПП «Рибхоз» в режимі створення спеціального товарного рибного господарства використовує Олександрівське водосховище з 2003 року на підставі Режиму рибогосподарської експлуатації вказаного водного об'єкту, документи щодо передачі земельної ділянки та дозвільні документи на будівництво в прибережній смузі Олександрівського водосховища, на якій встановлені вагончики та будівлі, в управлінні відсутні.

Відповідно до матеріалів перевірок управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Харківській області у ПП «Рибхоз» з 2013 року відсутні договори оренди водних об'єктів для риборозведення, так само, як і документи на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об'єктах, у зв'язку з чим 04.06.2015 та 18.06.2015 слідчим призначено позапланову документальну виїзну перевірку дотримання вимог земельного законодавства діяльності ПП «Рибхоз», проведення якої доручено Державній екологічній інспекції у Харківській області.

Працівниками Державної екологічної інспекції у Харківській області складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних, земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №141/01-04/02-09 від 25.09.2015, відповідно до якого ПП «Рибхоз» використовує для рибогосподарської експлуатації земельну ділянку водного фонду Олександрівського водосховища із земель державної власності загальною площею 233 га, чим порушено вимоги ст.ст.125, 126 ЗК України.

За результатами проведеної перевірки Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки на суму 205061,44грн.

Для усунення порушень природоохоронного законодавства у сфері охорони та раціонального використання природних ресурсів, виявлених під час здійснення позапланової перевірки, керівнику ПП "Рибхоз" Держекоінспекцією виданий припис від 25.09.2015 № 02-25/36, яким зобов'язано керівника підприємства одержати документи, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку в порядку ст. ст. 125,126 Земельного кодексу України.

У зв`язку з невиконанням відповідачем в добровільному порядку претензії щодо сплати нарахованої суми шкоди, заподіяної державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, прокурор звернувся до суду в інтересах Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо захисту порушеного права.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч.3 п.4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень.

З метою виконання п. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» заступником керівника Дергачівської місцевої прокуратури попередньо, до звернення до суду, 20.09.2017 на адресу Державної екологічної інспекції у Харківській області направлено лист за №03-25-2798-17, в якому повідомлялося про представництво інтересів держави в особі Державної екологічної служби в Харківській області, шляхом звернення з позовом до приватного підприємства «Рибхоз» про стягнення шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 151 Господарського кодексу України порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. Законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до положень частини 1 статті 1 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» користувачами водних біоресурсів є суб'єкти рибного господарства, що здійснюють спеціальне використання водних біоресурсів. Водними біоресурсами (водні біологічні ресурси) є сукупність водних організмів (гідробіонтів), життя яких неможливе без перебування (знаходження) у воді. До водних біоресурсів належать прісноводні, морські, анадромні та катадромні риби на всіх стадіях розвитку, круглороті, водні безхребетні, у тому числі молюски, ракоподібні, черви, голкошкірі, губки, кишковопорожнинні, наземні безхребетні у водній стадії розвитку, водорості та інші водні рослини.

Промислове рибальство (промисел) - вид спеціального використання водних біоресурсів (вилучення, приймання, переробка, зберігання, транспортування тощо, у тому числі постачання палива, води, тари, продовольства для функціонування суден флоту рибної промисловості та їх екіпажів) у рибогосподарських водних об'єктах (їх частинах), у тому числі у водах, що знаходяться за межами юрисдикції України.

Рибогосподарська діяльність, згідно даної норми, це діяльність юридичних осіб і фізичних осіб - підприємців, пов'язана з вивченням водних біоресурсів, їх охороною, відтворенням, спеціальним використанням, переробкою, реалізацією тощо, а рибогосподарський водний об'єкт (його частина) - водний об'єкт (його частина), що використовується або може використовуватися для цілей рибного господарства.

Також наведеною нормою Закону надано визначення режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта, як установленій на відповідний термін сукупності вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення водних біоресурсів за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання водних біоресурсів рибогосподарського водного об'єкта (його частини).

Згідно статті 27 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» спеціальне використання водних біоресурсів здійснюється шляхом їх вилучення з природного середовища (крім любительського і спортивного рибальства у водних об'єктах загального користування в межах та обсягах безоплатного вилову) і включає, серед іншого - промислове рибальство.

Частиною 1 статті 31 даного Закону встановлено, що правила промислового рибальства розробляються на основі наукових обґрунтувань за басейновим принципом та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості. Частиною 3 наведеної статті врегульовано, що з метою забезпечення охорони, раціонального використання окремих видів водних біоресурсів, а також для доповнення, уточнення або зміни зазначених правил можуть розроблятися режими для окремих рибогосподарських водних об'єктів (їх частин). Режими затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері рибного господарства та рибної промисловості.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.1996 №1192 "Про затвердження Тимчасового порядку ведення рибного господарства і здійснення рибальства" (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 748 від 07.08.2013 ) рибогосподарська діяльність може здійснюватись як рибальство - за встановленими лімітами та виділеними квотами, або як рибництво - (риборозведення) - за Режимами рибогосподарської експлуатації водних об'єктів та створення спеціальних товарних рибних господарств.

Рибогосподарська діяльність, що здійснюється за Режимами рибогосподарської експлуатації водних об'єктів та створення спеціальних товарних рибних господарств, у тому числі орендованих, регламентується Інструкцією про порядок здійснення штучного розведення, вирощування риби, інших водних живих ресурсів та їх використання в спеціальних товарних рибних господарствах, затвердженою наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.01.2008 №4, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 28.01.2008 за № 64/14755 (далі - Інструкція ).

Відповідно до абз.2 п.1.3. Інструкції Режим рибогосподарської експлуатації водного об'єкта (далі -Режим) - установлена на відповідний термін сукупність вимог, умов та заходів щодо обсягів робіт з відтворення ВЖР (риба та інші водні живі ресурси) за їх віковими та видовими характеристиками, строків лову, типів і кількості знарядь та засобів лову, обсягів вилучення, регламентації любительського і спортивного рибальства, ощадливого використання туводних видів, виконання якого забезпечує раціональне використання ВЖР рибогосподарського водного об'єкта або його ділянки.

Відповідно до абз.5 п.1.3. Інструкції спеціальне товарне рибне господарство (далі - СТРГ) - суб'єкт господарської діяльності, основною метою якого є підвищення рибопродуктивності рибогосподарського водного об'єкта шляхом штучного відтворення живих ресурсів, а також шляхом збереження та раціонального використання цінних туводних видів водних живих ресурсів.

Відповідно до п.2.3. Інструкції Режим погоджується територіальним органом рибоохорони, у зоні якого здійснюватимуть діяльність, та територіальним органом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України протягом місяця з дня його отримання.

Відповідно до п.2.12. Інструкції використання ВЖР здійснюється згідно з Режимом та відповідно до вимог Інструкції про порядок спеціального використання риби та інших водних живих ресурсів, затвердженої спільним наказом Міністерства аграрної політики України та Міністерством охорони навколишнього природного середовища України від 11.11.2005 №623/404, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.12.2005 за №1458/11738. При здійсненні спеціального використання ВЖР на водних об'єктах об'ємом більше 1 млн куб.м (водосховищах) користувач повинен мати ліцензію на право господарської діяльності, пов'язаної з промисловим виловом риби на промислових ділянках рибогосподарських водойм, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств.

Інструкцією не передбачається отримання водного об'єкта в оренду або укладання договору про співпрацю при рибогосподарській діяльності в Режимі СТРГ, оскільки згідно з договором оренди, користувачам надається в користування водний об'єкт і вони є водокористувачами. При рибогосподарській діяльності, у тому числі в Режимі СТРГ, використовується ресурс загальнодержавного значення - водні біоресурси і відповідно вони є користувачами водних біоресурсів. При цьому, Режими затверджуються спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань рибного господарства (Держрибагентство України), а орендодавцями водних об'єктів є Кабінет Міністрів України, державні адміністративні, обласні ради.

Як свідчать матеріали справи 17 липня 2009 року Головним державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства, 20.07.2009 Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Харківській області погоджено ПП «Рибхоз» Режим рибогосподарської експлуатації Олександрійського водоймища, розташованого на території Богодухівського та Валківського районів Харківської області, який 31.07.2009 був затверджений Держкомрибгоспом України.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 18.06.2012 по справі № 2-а-5253/12/2070 за позовом Приватного підприємства "Рибхоз" до Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Харківській області про зобов'язання вчинити певні дії, та ухвалою Харківського апеляційної адміністративного суду від 29 жовтня 2012 по даній справі, встановлено, що погодження та затвердження Режиму рибогосподарської експлуатації Олександрівського водосховища здійснювалося без порушення чинного законодавства. Також зазначено, що для погодження та затвердження Режиму рибогосподарської експлуатації водного об'єкта не потрібно надавати договір оренди на водний об'єкт.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на момент прийняття рішення) рішення суду з цивільних справ та вирок суду з кримінальних справ, які набрали законної сили є обов'язковими для господарського суду.

Відповідно до п.17 Режиму ПП «Рибхоз» термін його дії встановлено з 31.07.2009 до 31.07.2018.

Відповідно до ліцензії ( Діяльність пов'язана з промисловим виловом риби, крім внутрішніх водойм (ставків) господарств) ПП «Рибхоз» серія АВ №581787 від 07.07.2011, строк дії ліцензії встановлено з 29.06.2011 та є необмеженим.

За таких обставин, здійснюючи рибогосподарську діяльність в режимі СТРГ, ПП "Рибхоз" використовував загальнодержавний ресурс - водні біоресурси, відповідно отриманих дозволів згідно чинного законодавства України.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта на здійснення ПП «Рибоз» самовільного зайняття та використання земельної ділянки водного фонду та не усунення ним порушень природоохоронного законодавства у сфері охорони та раціонального використання природних ресурсів, виявлених під час здійснення позапланової перевірки відповідача за результатами якої Держекоінспекцією видано припис від 25.09.2015 № 02-25/36, яким зобов'язано керівника підприємства одержати документи, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, з огляду на наступне.

Як було встановлено раніше відповідно до державних актів на право постійного користування земельними ділянками водного фонду серії ЯЯ №305749 від 24.05.2006 та серії ЯЯ №305283 від 18.06.2006, Харківському обласному виробничому управлінню меліорації і водного господарства (далі - Харківське ОВУМВГ) надано у постійне користування земельні ділянки водного фонду Олександрівського водосховища, для водогосподарського призначення.

Відповідно до ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до положень ч.8 ст.99 Земельного Кодексу України, орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Аналогічна норма міститься і у ст. 4 Закону України «Про оренду землі».

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачені підстави припинення права користування земельною ділянкою, а саме: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою, вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом, припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, систематична несплата земельного податку або орендної плати, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25.09.2005 року №5-рп/2005 у справі №1-17/2005, щодо відповідності Конституції України положень статті 92, пункту 6 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками), суб'єктивне право постійного користування земельною ділянкою суттєво відрізняється від суб'єктивного права власності на землю та суб'єктивного права оренди. Хоча власники землі та орендарі поряд із повноваженнями щодо володіння та користування наділяються і повноваженнями щодо розпорядження земельними ділянками (орендарі - в частині передачі земель у суборенду за згодою власника), постійні користувачі такої можливості позбавлені.

Як зазначено в листі Валківської районної державної адміністрації Харківської області від 10.11.2015 №01-32/2645 Олександрівське водосховище на території Валківського району Харківської області перебуває у постійному користуванні Харківського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства згідно Державного акта на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №305749, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 24.05.2016 за №01, на земельні ділянки

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що постійний землекористувач земельної ділянки водного фонду Олександрівського водосховища- Харківське обласне виробниче управління меліорації і водного господарства не наділений повноваженнями розпорядження земельною ділянкою, та на теперішній час у встановленому законом порядку його право користування земельною ділянкою не припинено, у відповідача відсутня можливість підписання договору оренди земельної ділянки, як того вимагає прокурор.

Так само спростовується матеріалами справи твердження апелянта про відсутність доказів, що Олександрівське водосховище є водосховищем комплексного призначення зважаючи на наступне.

Відповідно до абз.18 ч.2 ст.4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не можуть бути об'єктами оренди водосховища та водогосподарські канали комплексного призначення, міжгосподарські меліоративні системи, гідротехнічні захисні споруди (крім гідротехнічних споруд рибогосподарської технологічної водойми).

Відповідно до абз.27 ст.1 Водного кодексу України водосховище комплексного призначення - водосховище, яке відповідно до паспорта використовується для двох і більше цілей (крім рекреаційних).

Відповідно до водогосподарського паспорта Олександрійського водосховища, виготовленого у 1986 році, відомча приналежність гідровузла визначена за Краснокутським управлінням зрошувальних систем спільно з Богодухівським рибхозом. Фактичне використання визначено: для зрошування, для риборозведення.

Відповідно до п.7 Наказу Мінприроди України від 18.03.2013 №99 «Про затвердження Порядку розроблення паспорта водного об'єкта» якщо інше не передбачено договором оренди водного об'єкта, паспорт водного об'єкта підлягає перегляду кожні 5 років, а також у разі змін технічних параметрів водного об'єкта і гідротехнічних споруд, зміни гідрологічного режиму річки (водотоку) та відповідному коригуванню.

Відповідно до п.3 Наказу Мінприроди України від 18.03.2013 №99 «Про затвердження Порядку розроблення паспорта водного об'єкта» замовником робіт із розроблення паспорта водного об'єкта є його орендодавець.

Відповідно до п.8 ст.93 Земельного кодексу України орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи.

За таких обставин, колегією суддів відхиляються твердження прокурора про неактуальність наявного в матеріалах паспорту, з огляду на те, що доказів виготовлення більш актуального водогосподарського паспорта Олександрійського водосховища до матеріалів справи не надано і виготовлення його не є обов'язком відповідача.

Крім того комплексний характер призначення водосховища підтверджується наявним в матеріалах справи листом Харківського обласного управління водних ресурсів від 19.11.2015 №11-08/1075 відповідно до якого - Олександрівське водосховище є водосховищем комплексного призначення.

Згідно зі ст. 5 Водного кодексу України до земель водного фонду належать землі, зайняті морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них: береговими смугами водних шляхів.

Статтею 85 вказаного кодексу передбачено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

У постійне користування землі водного фонду надаються водогосподарським спеціалізованим організаціям, іншим підприємствам, установам і організаціям, в яких створено спеціалізовані служби по догляду за водними об'єктами, прибережними захисними смугами, смугами відведенню береговими смугами водних шляхів, гідротехнічними спорудами та підтриманню у належному стані.

Таким чином, рибогосподарське підприємство по роду своєї діяльності, не може здійснювати спеціалізовані роботи по догляду за водним об'єктом та гідротехнічними спорудами.

Зважаючи на те, що здійснюючи рибогосподарську діяльність в режимі СТРГ, ПП "Рибхоз" використовував загальнодержавний ресурс - водні біоресурси, відповідно отриманих дозволів згідно чинного законодавства України, Олександрівське водосховище знаходиться в користуванні у постійного землекористувача - Харківського ОВУМВГ, є водосховищем комплексного призначення, у відповідача відсутні законні підстави щодо одержання документів, що посвідчують право власності чи право користування на земельну ділянку, в зв'язку з чим позов прокурора про стягнення з Приватного підприємства "Рибхоз" 205 061,44 грн шкоди, заподіяної самовільним зайняттям земельної ділянки водного фонду є необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів пункту 7 частини З статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67 1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Однак, прокурором в позовній заяві не зазначено номера рахунку та отримувача коштів, на користь якого необхідно було б стягнути кошти (з урахуванням їх подальшого перерозподілу між бюджетами відповідно до ст.ст.29, 69-1 Бюджетного кодексу України) у разі задоволення позову.

Відповідно до п.1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до п.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення Господарського суду Харківської області від "28" листопада 2017 р. у справі № 922/3233/17 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 254, 273, п.1 ч.1 статті 275, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від "28" листопада 2017 р. у справі № 922/3233/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 19.03.2018

Головуючий суддя Білоусова Я.О.

Суддя Тарасова І. В.

Суддя Шевель О. В.