РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/22899/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

За позовом товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "РІК- АВТОГАРАНТ"

до приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС"

про стягнення 99 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Алтабасов Б.Л. (довіреність б/н від 01.02.2018),

Фіцик Н.Я. (довіреність б/н від 01.02.2018),

від відповідача Радзіховський А.Л. (довіреність № 1 від 02.01.2018),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (далі - відповідач) про стягнення 99 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № КТЗ-031/10/17 від 12.04.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 1191 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем, позивач направив останньому претензію з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 99 000,00 грн. у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2017 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

10.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача про усунення недоліків позову, яку позивач направив поштою 04.01.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2018 призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження на 13.02.2018.

05.02.2018 відділом автоматизованого діловодства суду було зареєстровано поданий відповідачем відзив на позовну заяву, який відповідач направив поштою 02.02.2018.

12.02.2018 відділом автоматизованого діловодства суду було зареєстровано подану позивачем заяву з доданою відповіддю на відзив відповідача.

У судовому засіданні 13.02.2018 судом було оголошено перерву до 06.03.2018.

У судовому засіданні 06.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, майнові інтереси страхувальника - товариства з обмеженою відповідальністю «ТАЙРОН» (далі - ТОВ «ТАЙРОН»), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, були застраховані за договором добровільного страхування наземного транспорту № КТЗ-031/10/17 від 12.04.2017, укладеним з позивачем - ТДВ "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ".

24.04.2017 ОСОБА_4, керуючи автомобілем Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_2, скоїла ДТП в м. Миколаєві по вул. 68 Десантників на нерегульованому перехресті з вул. Садовою за участю автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1. Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.04.2017 ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

На підставі рахунку № 15-Л від 10.05.2017 на суму 143 059,00 грн. та звіту № 63/05/2017 від 03.05.2017 був складений страховий акт № 054/17КТЗ від 25.07.2017, згідно з яким відшкодуванню підлягає сума в розмірі 144 059,00 грн.

Страховик - ТДВ "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" сплатив на користь ПП "ЛАД", що здійснювало відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля страхове відшкодування в розмірі 143 059,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 924 від 11.05.2017, № 318 від 10.05.2017, № 12 від 19.07.2017, № 322 від 18.05.2017 та № 1013 від 25.07.2017, а також сплатив ФОП Дятлову Л.В. 1000,00 грн. за надання послуг евакуатору, що підтверджується платіжним дорученням № 319 від 10.05.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ "ІНТЕР-ПОЛІС" згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК № 1319346.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв'язку з укладенням полісу АК № 1319346 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля Chevrolet Tacuma, державний номерний знак НОМЕР_2.

03.08.2017 позивач звернувся до відповідача з претензією № 50-263/17 від 02.08.2017 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 100 000 грн., на яку відповідач надіслав відповідь за вих. № 833 від 24.10.2017 про відсутність законних підстав для здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування, обґрунтовуючи відмову тим, що позивачем було безпідставно здійснено виплату авансових платежів до прийняття рішення позивачем про здійснення виплати, оформленого страховим актом № 054/17 КТЗ від 25.07.2017.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому суд звертає увагу, що страхове відшкодування не обов'язково має визначатись з урахуванням оціненої шкоди, оскільки звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15).

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу АК № 1319346 розмір франшизи становить 1000,00 грн., а страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн.

Таким чином, заявлена позовна вимога щодо стягнення з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 99 000,00 грн. є обґрунтованою та правомірною.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, обґрунтовуючи свою позицію тим, що заява про виплату страхового відшкодування ТОВ «ТАЙРОН» від 10.05.2017 була оформлена неналежним чином, без зазначення необхідних банківських реквізитів, а авансові страхові виплати позивачем були здійснені безпідставно. Крім того, відповідач зазначав, що при складанні звіту № 63/05/2017 від 03.05.2017 не було враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, в порушення п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Суд відхиляє зазначені заперечення відповідача як необґрунтовані, оскільки строк експлуатації пошкодженого автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, на момент ДТП складав 5 років, натомість згідно п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 7 років, а тому підстави враховувати знос відсутні. Відповідач не надав доказів того, що мають місце винятки, передбачені п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також відповідачем не спростовано факт здійснення виплати позивачем страхового відшкодування для відновлення пошкодженого автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП, що сталася з вини страхувальника відповідача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо відшкодування відповідачем суми здійсненої позивачем страхової виплати в розмірі 99 000,00 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства страхова компанія "ІНТЕР-ПОЛІС" (01033, м. Київ, вул. Володимирська, б. 69, ідентифікаційний код 19350062) на користь товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "РІК-АВТОГАРАНТ" (79071, м. Львів, вул. Щирецька, б. 36, ідентифікаційний код 38325928) грошові кошти в розмірі 99 000,00 грн. (дев'яносто дев'ять тисяч грн. 00 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.)

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 14.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова