РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/21268/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (м. Полтава)

до Генеральної прокуратури України (м. Київ)

про спростування інформації та захист ділової репутації

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Ільєнко О.О.

Представники сторін:

від позивача - Мунька О.М. (представник за довіреністю);

від відповідача - Ступак Д.В. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 06.03.2018р. відповідно до положень ст. ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

28 листопада 2017 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Саламандра-Україна" (далі за текстом - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Генеральної прокуратури України (далі за текстом - відповідач), відповідно до якої просить судовому порядку:

- визнати недостовірною, та такою що порушує ділову репутацію Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна" інформацію, поширену 22.08.2017 року в мережі офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (http://www.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=214290&fp=20), у розділі "Новини", під назвою: "Генпрокуратурою спільно з Нацполіцією України викрито незаконну схему, спрямовану на розкрадання коштів та ухилення від сплати податків низкою підприємств, шляхом використання страхового ринку України" стосовно звинувачення Приватного акціонерного "Саламандра-Україна" в причетності до фіктивного страхування;

- зобов'язати Генеральну прокуратуру України спростувати протягом десяти днів після набрання рішення суду законної сили, інформацію поширену в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України від 22.08.2017 року у розділі "Новини" під назвою: "Генпрокуратурою спільно з Нацполіцією України викрито незаконну схему, спрямовану на розкрадання коштів та ухилення від сплати податків низкою підприємств, шляхом використання страхового ринку України" (http://www.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=214290&fp=20), яка стосується Приватного акціонерного "Саламандра-Україна", оскільки прямо вказує на здійснення фіктивного страхування Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Саламандра-Україна", шляхом розміщення під заголовком "СПРОСТУВАННЯ" інформації наступного змісту:

- "Інформація та факти, оприлюднені в мережі інтернет на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України від 22.08.2017 року у розділі "Новини" під назвою: "Генпрокуратурою спільно з Нацполіцією України викрито незаконну схему, спрямовану на розкрадання коштів та ухилення від сплати податків низкою підприємств, шляхом використаннястраховогоринкуУкраїни"(http://www.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=214290&fp=20) є недостовірними та не мають відношення до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Саламандра-Україна".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідна інформація не відповідає дійсності та підлягає спростуванню.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що достовірність інформації, про спростування якої просить позивач, ґрунтується, серед іншого, на розпорядженні №2962 від 29.06.2017р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ухвалах Печерського районного суду від 15.08.2017р. у справах №№757/46830/17-к, 757/46815/17-к, 757/46827/17-к, 757/46817/17-к, від 17.08.2017р. у справі №757/47570/17-к, а спростування змісту відомостей, закріплених матеріалами кримінального провадження, перебуває поза межами компетенції господарських судів.

Ухвалою від 30.11.2017р. було порушено провадження в даній справі.

15.12.2017р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України. Відповідно до пункту 9 частини першої Перехідних положень вказаного кодексу справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 21.12.2017р. було вирішено здійснювати розгляд даної справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 30.01.2018р. було закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 01.03.2018р. було оголошено перерву до 06.03.2018р.

В судовому засіданні 06.03.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, повідомлено сторін, що повний текст рішення буде складено та підписано 15.03.2018р.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Приписами статті 1 Закону України "Про інформацію" інформація - це будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Так в мережі Інтернет, 22.08.2017 на офіційному веб-сайті генеральної прокуратури України (https://www.gp.gov.ua/ua/news.html?_m=publications&_t=rec&id=214290&fp=710) у розділі "Новини" розміщено інформацію:

"Департаментом з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України, за оперативного супроводження Департаменту захисту економіки Національної поліції України, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактами фіктивного підприємництва, а також незаконних фінансових операцій з метою легалізації коштів в особливо великому розмірі за ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.

Установлено, що протягом 2015-2017 років членами організованого злочинного угрупування, з метою розкрадання коштів та ухилення від сплати податків низкою підприємств, а саме: ПРАТ «СЄВЄРОДОНЕЦЬКЕ ОБ'ЄДНАННЯ АЗОТ», ТОВ «МЕЖРІЧЕНСЬКИЙ ГЗК», ПРАТ «ЮКРЕНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС», ПАТ «РІВНЕАЗОТ», ДП «ХІМІК» ПАТ «АЗОТ», та іншими, які входять до бізнес-групи «GROUP DF», організовано діяльність низки фіктивних підприємств та підконтрольних страхових компаній.

З метою виводу коштів у тіньовий сектор економіки, протягом 2015-2017 років між вищезазначеними підприємствами та страховими компаніями ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА-УКРАЇНА», ПРАТ «СК «ДІМ СТРАХУВАННЯ» укладено договори страхування, на підставі яких страховим компаніям перераховано фіктивні страхові внески. Тобто, застраховано завідомо непотрібні страхові випадки, які фактично не настали і не мали настати, про що достовірно було відомо членам злочинного угрупування.

У подальшому розкрадання цих коштів здійснювалось шляхом страхування цими ж підконтрольними страховими компаніями фіктивних кредитних договорів та договорів купівлі-продажу «сміттєвих» цінних паперів інших підконтрольних указаним особам фіктивних підприємств та підставних фізичних осіб.

Тобто, страховими компаніями здійснювалось страхування ризиків у разі неповернення кредитів, які видані фінансовою компанією в адресу фіктивних підприємств та підставних осіб.

Такі кредити не планувалися до повернення, про що заздалегідь було відомо членам злочинного угруповання. Після прогнозованого неповернення цих кредитів, страхові компанії здійснювали повне відшкодування таких фіктивних ризиків фінансовій компанії, з подальшим виведенням готівки через банківські установи.

Готівкові кошти, отримані в результаті злочинної діяльності, направлялися підприємствам реального сектору економіки.

На даний час проводяться санкціоновані обшуки в офісних приміщеннях та місцях проживання осіб, які причетні до вчинення злочину."

Спір між сторонами спору, на думку позивача, виник внаслідок того, що інформація, поширена в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті генеральної прокуратури України у розділі "Новини", зокрема, щодо позивача, є недостовірною, та такою, що підлягає спростуванню, оскільки не має жодного відношення до фінансово-господарської діяльності позивача та призводить до втрати ділової репутації останнього.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 201 Цивільного кодексу України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Частиною четвертою статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе.

Відповідно до частин 4, 7 Цивільного кодексу України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Положеннями частин 1, 4 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що органи прокуратури не менш як двічі на рік інформують суспільство про свою діяльність шляхом повідомлень у засобах масової інформації. Інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих засобах масової інформації і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури.

Так, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки генеральної прокуратури України на офіційному веб-сайті проінформовано про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 09.07.2015 № 0000405 за фактами фіктивного підприємництва, тобто створення або придбання суб'єктів підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності, а також вчинення невстановленими особами ряду фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів в особливо великих розмірах з використанням ряду суб'єктів господарювання з ознаками фіктивності за ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України.

Інформація з приводу фактів, встановлених в ході кримінального провадження від 09.07.2015 № 0000405 міститься, серед інших документів, в ухвалах Печерського районного суду від 15.08.2017р. у справах №№757/46830/17-к, 757/46815/17-к, 757/46827/17-к, 757/46817/17-к, від 17.08.2017р. у справі №757/47570/17-к.

Положеннями п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" визначено, що у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Враховуючи те, що інформація, яку позивач просить спростувати є фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 09.07.2015 № 0000405, суд дійшов до висновку про відсутність сукупності обставин, що входять до юридичного складу правопорушення у вигляді розміщення такої на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України.

За ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено вище судом, інформація, яку позивач просить спростувати є фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні від 09.07.2015 № 0000405, позови про спростування якої, в силу положень п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" в порядку цивільного чи господарського судочинства розглянуті бути не можуть.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на скасування в певній частині ухвал Печерського районного суду від 15.08.2017р. у справах №№757/46830/17-к, 757/46815/17-к, 757/46827/17-к, 757/46817/17-к, від 17.08.2017р. у справі №757/47570/17-к, оскільки суд, приймаючи рішення в даній справі, виходив не з того, що зазначеними судовими рішеннями встановлені обставини, які не потребують доказування, а з того, що для зазначених судових рішень встановлений законом інший порядок оскарження в розумінні положень п. 17 постанови пленуму Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи".

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє позивачу у вимозі про стягнення з відповідача судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.03.2018р.

Суддя О.В. Котков