ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 справа № 913/929/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача 1,2: від третьої особи:Склярук О. І., Геза Т. Д., Мартюхіна Н. О., Бондаренко К.Ю., не з'явились; не з'явились; не з'явились;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області
на рішення господарського суду Луганської області
від13.12.2017, прийняте у приміщенні господарського суду Луганської області, зал судового засідання №205 о 12:20 год., повний текст підписано 14.12.2017
у справі№ 913/929/17 (суддя Ворожцов А. Г.)
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю "ОНВІ", м.Житомир 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж", м. Київ 2.Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", м. Сєвєродонецьк Луганської області Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ
провизнання недійсним договору відступлення права вимоги

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОНВІ», м. Житомир звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж», м. Київ та Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ про визнання недійсним договору уступки права вимоги.

Господарським судом Луганської області 13.12.2017 р. прийнято рішення по справі №913/929/17, яким позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсним договір про відступлення права вимоги №21/12/16-1 від 21.12.2016 за кредитним договором № 0310 від 27.09.2010, який укладено між Публічним акціонерним товариством "Укрінбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж" (03049, м. Київ, вул. Тополєва, буд. 4, офіс 19, код 40656526).

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Афінаж", 03049, м. Київ, вул. Тополєва, буд. 4, офіс 19, код 40656526, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНВІ", 10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд. 150-А, код 24705171, витрати зі сплати судового збору в розмірі 800,00 грн.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія", 93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А код 05839888, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОНВІ", 10025, м. Житомир, вул. Корольова, буд. 150-А, код 24705171, витрати зі сплати судового збору в розмірі 800,00 грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог, а саме наявністю обставин з якими законодавець пов'язує можливість визнати правочин недійсним.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «ОНВІ» до ТОВ «ФК «Афінаж», ПАТ «УКРІНКОМ» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 21/12/16-1 від 21.12.2016 р. відмовити у повному обсязі.

Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи. Наполягають, що саме Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» є набувачем всіх прав і обов'язків Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк». При цьому є юридичною особою, діяльність якої не пов'язана із діяльністю комерційних банків, а отже процедура банкрутства даного боржника має здійснюватися за правилами, встановленими Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Звертають увагу суду, що на дату укладання оскаржуваного договору відступлення права вимоги від 21.12.2016 р., рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Правління НБУ щодо введення тимчасової адміністрації в банку були скасовані в судовому порядку, що в свою чергу, відновило повноваження органів управління банку. Зауважують, що судом першої інстанції не взято до уваги, що тимчасова адміністрація в ПАТ «Укрінбанк» була запроваджена судом строком на три місяці до 24 березня 2016 р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 09.01.2018р. відкрите апеляційне провадження по справі №913/929/17.

02.02.2018р. від представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2018р. призначено справу №913/929/17 до розгляду на 27.02.2018 о 10:15.

Від позивача по справі на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представників.

В судове засідання, призначене на 27.02.2018 р. представники сторін не прибули. Про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Ухвалами Донецького апеляційного господарського суду явка сторін не визнавалася обов'язковою.

З огляду на наведене судова колегія вважає за можливим розглянути справу за наявними у ній документами.

Перевіривши на підставі встановлених судом першої інстанції обставин справи правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача (головуючого по справі), апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення апеляційної скарги с огляду на таке.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що 27 вересня 2010 р. між Акціонерним товариством «Український інноваційний банк», далі кредитор в особі директора Житомирської філії та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОНВІ» підписано кредитний договір № 0310. ( а.с.16-26, т.с.1)

За умовами вище зазначеного кредитного договору, позивачу за цією справою було відкрито відновлювальну кредитну лінію, за якою банк надав позивачу терміном до 10.09.2013 кредит у розмірі 10000000,00 грн. із встановленням плати за користування кредитом у розмірі 19,0 % річних.

У подальшому додатковою угодою до кредитного договору сторони збільшили розмір кредиту до 15000000,00 грн., а зобов'язання за цим договором було забезпечено заставним майном позивача.

24 грудня 2015 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", якою віднесено ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних.

На підставі цієї постанови виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", в якому, зокрема, вирішила розпочати процедуру виведення ПАТ "Укрінбанк" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 25.12.2015 по 24.03.2016 (п.1 рішення); призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та делегувати всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Укрінбанк", визначені Законом.

22 березня 2016 року Правління Національного банку України прийняло постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк", якою прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" (п.1 постанови) тощо.

Цієї ж дати, 22.03.2016 в газеті "Голос України" (№56(6310)) було розміщено оголошення про ліквідацію ПАТ "Укрінбанк", в якому зазначено, що вимоги кредиторів прийматимуться протягом 30 днів з дня опублікування даного оголошення.

Таким чином, всі повноваження ліквідатора ПАТ "Укрінбанк", визначені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, ст. ст. 37, 38, 47-53, в т.ч. з підписання всіх договорів, пов'язаних з реалізацією активів банку у порядку, визначеному законом, окрім повноважень в частині реалізації активів банку, делеговано Оберемку Роману Анатолійовичу.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2016, яка набрала законної сили 14.04.2016 згідно з ухвалою Київського адміністративного апеляційного суду у справі № 826/1162/16, визнано незаконною та скасовано постанову Правління Національного банку України № 934 від 24.12.2015 "Про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних", визнано незаконним та скасоване рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 239 від 24.12.2015 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", зобов'язано Національний банк України надати термін в 95 днів для відновлення платоспроможності ПАТ "Укрінбанк".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.04.2016, яка набрала законної сили 31.08.2016 згідно з ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/5325/16, визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк" з моменту її прийняття, визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Український інноваційний банк" та делегування повноважень ліквідатора банку" від 22.03.2016 № 382 з моменту його прийняття, зобов'язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ "Український інноваційний банк" в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови Правління Національного банку України від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Український інноваційний банк".

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.07.2016, 24.11.2016 проведено реєстраційні дії відносно ПАТ "Укрінбанк", проведена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна найменування та місцезнаходження, видів діяльності юридичної особи.

21.12.2016 між ТОВ "Фінансова компанія "Афінаж" (перший відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Укрінком" (другий відповідач), яке на той час було правонаступником ПАТ "Укрінбанк", був підписаний договір про відступлення права вимоги № 21/12/16-1 (далі - договір) (а.с. 26-31, т.с. 1).

Згідно з цим договором було здійснене відступлення права вимоги на користь першого відповідача за кредитним договором № 0310 від 27.09.2010, зі всіма додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо, який було укладено між ПАТ "Укрінбанк", правонаступником якого є другий відповідач, та першим відповідачем за цією справою.

24 жовтня 2017 року Верховний Суд України постановою у справі № 21-3926а16 скасував всі ухвалені судами адміністративної юрисдикції рішення у справі № 826/1162/16 Окружного адміністративного суду міста Києва і відмовив у задоволенні позову акціонера ПАТ "Укрінбанк" про скасування рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про віднесення ПАТ "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних і введення тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк".

Станом на 15.08.2017 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться юридична особа - Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", з ідентифікаційним кодом 05839888, юридичною адресою товариства є: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, буд. 3-А.

Згідно зі статутом ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов'язків ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Укрінком".

Видами діяльності товариства є: код КВЕД 64.99 "Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення)", код КВЕД 66.19 "Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення", код КВЕД 68.20 "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний)". Вид діяльності за кодом КВЕД 64.19 "Діяльність комерційних банків" не віднесено до видів діяльності ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Судом першої інстанції також встановлено, що на момент розгляду цієї справи є чинними постанова Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" до категорії неплатоспроможних" № 934 від 24.12.2015 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Укрінбанк" № 239 від 24.12.2015.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги № 21/12/16-1 від 21.12.2016 р. за кредитним договором № 0310 від 27.09.2010 р. укладеним між Публічним акціонерним товариством «Укрінком» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж». Крім того позивач просив застосувати наслідки передбачені ст.216 ЦК України, а саме зобов'язати кожну із сторін повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до частини першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів недійсними, регулюються, насамперед, Цивільним кодексом України.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину визначені у статті 203 ЦК України.

Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ( ч.1 ст.203 ЦК України). Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності( ч.2 ст.203 ЦК України). Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі( ч.3 ст.203 ЦК України). Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом( ч.4 ст.203 ЦК України). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним ( ч.5 ст.203 ЦК України). Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) не може суперечити правам і інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей( ч.6 ст.203 ЦК України).

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьої, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 204 ЦК України встановлює, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Отже вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладання) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити у судовому рішенні, в чому саме конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Проте, в судовому рішенні, задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції не послався в чому саме конкретно полягає неправомірність дій відповідачів, що призвело до визнання цього правочину недійсним у судовому порядку.

Відповідно до статей 512, 514, 516, 518 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином ( відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому зміна кредитора у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредитору є належним виконанням.

Боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред'явлення йому вимоги новим кредитором - на момент його виконання.

Згідно приписів ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди по всіх істотних умовах договору ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Оскаржуваний договір відступлення права вимоги є таким, що відповідає (не суперечить) положенням чинного законодавства, і протилежне матеріалами справи не доведено.

Як вбачається з матеріалів справи, на дату укладення оскаржуваного договору відступлення права вимоги від 21.12.2016р. рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Правління НБУ щодо введення тимчасової адміністрації в банку були скасовані в судовому порядку, що в свою чергу, відновлювало повноваження органів управління банку. Крім того, тимчасова адміністрація в ПАТ «Укрінбанк» була запроваджена строком на три місяці до 24.03.2016 р., а ліквідаційна процедура, на час укладання спірного правочину, була скасована постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 29.04.2016 по справі № 826/5325/16. (Ця постанова була залишена в силі судовими рішеннями апеляційної і касаційної інстанціями і була чинною на час підписання спірної угоди)

З огляду на наведене, посилання суду першої інстанції, що спірний договір було укладено в порушення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставним.

З тексту рішення суду першої інстанції також вбачається, що задовольняючи позовні вимоги, суд послався на приписи ч. 1 ст.517 Цивільного кодексу України та недоведеність факту передачі і отримання вимог за кредитними договорами, оскільки первісний кредитор не підтвердив належне йому право вимоги до моменту передачі новому кредитору.

Проте зазначені доводи не можуть бути прийняти судовою колегією до уваги, оскільки встановлення факту не можливості виконання умов договору не є підставою для визнання його недійсним.

Крім того, згідно приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ( в редакції яка діяла на час звернення позивача з позовною заявою та на час прийняття рішення по справ) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи ( у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також вжиття передбачених цим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Позивачем, в порушення приписів ст.33 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017 р., не надано доказів, а судом першої інстанції не зазначено чим саме порушуються інтереси позивача у результаті укладення спірного договору.

З огляду на наведене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.270 Господарського процесуального кодексу України, у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у главі І Апеляційне провадження розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Стаття 269 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до приписів ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, є, зокрема, неповне з'ясування обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

В даному випадку, судом першої інстанції було неповно з'ясовані обставини справи, а також не доведено наявність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати покладаються на позивача по справі.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 277, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області на рішення господарського суду Луганської області від 13.12.2017 р. по справі № 913/929/17 - задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 13.12.2017 р. по справі № 913/929/17 - скасувати.

У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНВІ», м. Житомир до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж» та Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги № 21/12/16-1 від 21 грудня 2016 р. за кредитним договором № 0310 від 27 вересня 2010 р. укладений між Публічним акціонерним товариством «УКРІНКОМ», м. Сєвєродонецьк Луганської області правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія», м. Сєвєродонецьк Луганської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Афінаж», м. Київ відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОНВІ» (10025, м. Житомир, вул. Корольова, б. 150-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська інноваційна компанія» (93404, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, б. 3-А, ) витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою у розмірі 2400, 00 грн.

Господарський суд Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Верховного Суду у касаційному порядку з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Головуючий О.І. Склярук

Судді: Т.Д. Геза

Н.О. Мартюхіна