Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/1185/17

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Давидюка В.К.,

при секретарі Євдокимовій В.М.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Деркач І.В. - довіреність № б/н від 01.01.2018;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс"

до Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль"

про стягнення 115919,67 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс" звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №270717-1 від 27.07.2017.

27.02.2018 від позивача поштою надійшли оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Представник позивача в засідання суду не з'явився, до суду електронною поштою 06.03.2018 надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Разом з тим, вважає, що у суду є всі необхідні докази для переходу до розгляду справи по суті та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача вимоги ухвали суду щодо необхідності надання відзиву не виконала. Зазначила про можливість розпочати розгляд справи по суті.

Частина 6 ст. 183 ГПК України надає право суду за згодою представників сторін розпочати розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Оскільки під час підготовчого судового засідання вирішено всі питання, зазначені у частині 2 статті 182 цього Кодексу, суд вважає за доцільне розглядати справу по суті.

Представник відповідача підтвердила, що між сторонами укладено договір №270717-1 від 27.07.2017 та здійснено поставку товару. Через зупинення виробництва на підприємстві виникла заборгованість в розрахунках.

Суд дослідив у судовому засіданні документи, а саме: договір поставки №270717-1 від 27.07.2017, специфікацію до договору, видаткову накладну №8122 від 21.08.2018, довіреність №1161 від 21.08.2017 тощо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 між Приватним акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельний будинок "Енергоальянс" (постачальник) укладено договір поставки №270717-1 (а.с. 14-15), за умовами якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, поставляти, а покупець, у випадку відсутності зауважень до якості, приймати та оплачувати запасні частини до виробничого обладнання, надалі товар (п.1.1. договору).

Згідно з п.1.2 .договору товар має бути поставлений у кількості та асортименті згідно специфікацій.

Відповідно до п. 3.1. договору загальна сума визначається сукупністю погоджених та підписаних обома сторонами специфікацій у грошовому виразі, але не повинна перевищувати 300000,00 грн.

Як визначено п. 3.2. договору покупець сплачує за товар, що поставляється за даним договором шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до банківських реквізитів на умовах, передбачених додатком до даного договору (специфікацією).

За умовами п 4.1. передача товару здійснюється відповідно до умов поставки, що підтверджується підписанням представниками сторін відповідних видаткових накладних. Моментом переходу ризиків пошкодження, втрати товару та права власності від постачальника до покупця є момент передачі товару від постачальника до покупця. Датою поставки вважається дата підписання покупцем накладної на отримання товару на складі покупця.

Також сторонами підписано специфікацію, яка є невід'ємною частиною до договору (а.с. 16). У вказаній специфікації визначено найменування товару, кількість та ціну. Крім того, встановлено порядок поставки та оплати товару. Зокрема, оплата за продукцію здійснюється 100% вартості товару протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту остаточного та повного постачання, але тільки у платіжний день (вівторок та четвер). У разі, якщо кінцевий термін платежу припадає на період з 25 числа місяця включно по останній календарний день місяця, то цей платіж переноситься на перший робочий платіжний день наступного місяця. При цьому постачальник зобов'язаний передати товар покупцю протягом 30-40 календарних днів з моменту підписання специфікації.

На виконання умов договору ТОВ "ТБ "Енергоальянс" поставив ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" продукцію на суму 105464,26 грн, що підтверджується видатковою накладною №8122 від 21.08.2017 (а.с.26). Зазначений товар прийнятий представником покупця за довіреністю (а.с. 27).

Проте відповідач свої зобов'язання щодо своєчасної оплати вартості товару не виконав, у зв'язку з чим ТОВ "ТБ "Енергоальянс" надіслав на адресу відповідача претензію про сплату боргу від 30.10.2017 (а.с.18-19).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На підставі видаткової накладної №8122 ПрАТ "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" отримав товар 21.08.2017, враховуючи двадцятиденний строк на оплату, останнім днем здійснення розрахунків є 12.09.2017 (вівторок).

Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем свого обов'язку щодо оплати вартості отриманого товару, станом на день звернення з позовом до суду та на час розгляду справи у відповідача наявна заборгованість перед позивачем в сумі 105464,26 грн, яку ТОВ "ТБ "Енергоальянс" просить суд стягнути.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, в тому числі є договори та інші правочини.

Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки №270717-1 від 27.07.2017.

Частиною 1 ст.193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст.526 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Як передбачено частиною 1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно частинами 1,2 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав передбаченого договором зобов'язання щодо сплати вартості отриманого товару у встановлений договором строк.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 105464,26 грн основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 5220,48 грн пені, 4376,77 грн інфляційних втрат, 858,16 грн 3% річних.

Згідно з ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст.610, п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання, що включає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Як визначено п.7.2 договору за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань за п. 3.2. покупець сплачує пеню розмірі 0,05% від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше 5% від суми заборгованості.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування позивачем до стягнення з відповідача 5220,48 грн пені, інфляційних у розмірі 4376,77 грн та 3 % річних в сумі 858,16 грн здійснено відповідно до вимог чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частинами 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначає ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представник відповідача факт поставки підтвердив, позовні вимоги визнав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними доказами, які є в матеріалах справи та підлягає задоволенню.

Судовий збір в порядку ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.123,129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат "Радомишль" (12201, Житомирська обл., Радомишльський р-н, м. Радомишль, вул. Микгород, 71, ідентифікаційний код 05418365)

на користь Товариства з обмеженою відповідальність "Торговельний будинок "Енергоальянс" (69096, м.Запоріжжя, вул.Бородінська, 108, ідентифікаційний код 33527835)

-105464,26 грн - основної заборгованості;

- 5220,48 грн - пені;

- 4376,77 грн - інфляційних втрат;

- 858,16 грн - 3% річних;

- 1738,80 грн - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.18

Суддя Давидюк В.К.

Віддрукувати:

1- в справу;

2,3- сторонам (рек. з пов)