ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. Справа № 921/369/17-г/13

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Малех І.Б.

суддів Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Кришталь М.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Рокмар, Тернопільська обл., м.Тернопіль, б/н від 21.12.2017

на рішення господарського суду Тернопільської області від 13.12.2017 (повний текст рішення складено 19.12.2017, суддя Стопник С.Г.)

у справі №921/369/17-г/13

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Рокмар, Тернопільська обл., м.Тернопіль

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Новагрос, Тернопільська обл., м.Тернопіль

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Гуків Агро, Хмельницька обл., Чемеровецький р-н, с.Гуків

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю Мрія Фармінг Галичина, Тернопільська обл., Козівський р-н, смт.Козова

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, Тернопільська обл., м.Тернопіль

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Козівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, Тернопільська обл., Козівський р-н, смт.Козова

про визнання права власності на нежитлові будівлі по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району, Тернопільської області; визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного ТОВ "Новагрос" та ТОВ "Гуків Агро", посвідченого 04.05.2017 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, запис в реєстрі №2264; визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Гуків Агро" та ТОВ "Мрія Фармінг Галичина", посвідченого 31.05.2017 року приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, запис в реєстрі №577; витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" нежитлових будівель по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району Тернопільської області

за участю представників сторін:

від позивача : ОСОБА_4 - представник (договір б/н від 23.02.2018р.);

від відповідача-1 : не зявився;

від відповідача-2 : не зявився;

від відповідача-3 : ОСОБА_5 - представник (довіреність вих. №15 від 21.02.2018р.);

від третіх осіб : не зявились

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України в редакції від 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рокмар" звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Новагрос"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Гуків Агро"; Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина" про: 1) визнання права власності на нежитлові будівлі по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району, Тернопільської області, придбані в ТОВ "Новагрос" на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 03.11.2015 року за реєстраційним номером 3448; 2) визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного ТОВ "Новагрос" та ТОВ "Гуків Агро", посвідченого 04.05.2017 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, запис в реєстрі №2264; 3) визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ "Гуків Агро" та ТОВ "Мрія Фармінг Галичина", посвідченого 31.05.2017 року приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, запис в реєстрі №577; 4) витребування з чужого незаконного володіння ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" нежитлових будівель по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району, Тернопільської області, придбаних ТОВ "Рокмар" в ТОВ "Новагрос" на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 03.11.2015 року за реєстраційним номером 3448, та передати власнику майна ТОВ "Рокмар".

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 13.12.2017р. у справі №921/369/17-г/13 в позові відмовлено. Скасовано заходи до забезпечення позову, вжиті згідно ухвали господарського суду Тернопільської області від 16 червня 2017 року у даній справі.

Приймаючи рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено наявність у нього, як станом на дату звернення із даним позовом, так і станом на час розгляду даної справи, права власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі, загальною площею 2687,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8. Поряд з цим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності у нього належним чином зареєстрованого права власності на вищезазначене нерухоме майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТзОВ «Рокмар» подало апеляційну скаргу, в якій рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим, вказує, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення неправильно визначено відповідно до обставин справи правовідносини, що виникли між сторонами, просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове рішення, яким позов ТзОВ «Рокмар» задоволити повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги те, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 03.11.2015р., ТзОВ «Рокмар» придбало в ТзОВ «Новагрос» спірні нежитлові будівлі, відтак право власності ТзОВ «Новагрос» в силу ст. 346 ЦК України на нежитлові будівлі розташовані в смт. Козова, Козівського району, Тернопільської області припинилось та перейшло до ТзОВ «Рокмар». На думку скаржника, судом безпідставно не взято до уваги доводи останнього про те, що факт скасування рішення про державну реєстрацію права власності, ніяк не впливає на правомірність набуття ТзОВ «Рокмар» нежитлових будівель за договором купівлі-продажу, який нотаріально посвідчений та не визнаний недійсним у встановленому чинним законодавством порядку.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Відповідач - 1 в судове засідання не з`явися, однак подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів, наведених скаржником заперечує та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач - 2 в судове засідання жодного разу не з`являвся, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, за адресою вказаною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач - 3 в судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів, наведених скаржником заперечує, подану апеляційну скаргу вважає безпідставною та необгрунтованою, відтак просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, проте у поданих на адресу суду поясненнях від 29.01.2018р. щодо апеляційної скарги вказала, що скаржником не наведено достатніх підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТзОВ «Гуків-Агро» та «Мрія Фармінг Галичина», в зв`язку з чим вважає рішення господарського суду Тернопільської області від 13.12.2017р. законним.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-3, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

03 листопада 2015 року між ТОВ "Новагрос" в особі директора ОСОБА_7 (як Продавцем) та ТОВ "Рокмар" в особі директора ОСОБА_8 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, згідно якого (п.1) Продавець передає, а Покупець приймає у власність на умовах, передбачених цим договором, нежитлові будівлі загальною площею 2687,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, а саме: будівля цеху, загальною площею 1410,0 кв.м., що за планом земельної ділянки позначена літерою А; будівля цеху казеїнового, загальною площею 482,4 кв.м, що за планом земельної ділянки позначена літерою В; майстерня для ремонту техніки, загальною площею 512,2 кв.м, що за планом земельної ділянки позначена літерою Г; трансформаторна підстанція, загальною площею 43,4 кв.м, що за планом земельної ділянки позначена літерою Д; градірня, загальною площею 29,6 кв.м, що за планом земельної ділянки позначена літерою Ж; бокс і мойка, загальною площею 210 кв.м, що за планом земельної ділянки позначена літерою З (том I а.с. 18-19).

Пунктом 3 договору передбачено, що вказані будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці площею 4,4268 га, кадастровий номер :02:007:0854.

В п.4 договору вказано, що об'єкт продажу належить Продавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу 26 грудня 2012 року по реєстру за №1779. Право власності на Об'єкт продажу зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, який виданий приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 03.11.2015 №46806283.

Згідно з п. 5 договору продаж цей вчиняється за 954 098,00 грн. (ринкова вартість відповідно до Висновку про вартість майна, виконаного ТОВ "Велі Консалтинг" станом на 16 жовтня 2015 року).

Право власності на об'єкт продажу за цим договором виникає у Покупця з моменту реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що за домовленістю Сторін здійснюється в день нотаріального посвідчення цього договору (п.10 договору).

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за №3448.

03.11.2015 року, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 25807226 від 03.11.2015 року, приватним нотаріусом ОСОБА_6 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ТОВ "Рокмар" на нежитлові будівлі загальною площею 2687,6 кв.м, за адресою Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8, в тому числі: літера А будівля цеху, площею 1410 кв.м, літера В будівля цеху казеїнового, площею 482,4 кв.м, літера Г майстерня для ремонту техніки, площею 512,2 кв.м, літера Д трансформаторна підстанція, площею 43,4 кв.м, літера Ж градірня, площею 29,6 кв.м, літера З бокс і мойка, площею 210 кв.м (витяг з Державного реєстру речових прав №46839593 від 03.11.2015 року щодо обєкта нерухомого майна реєстраційний номер 30) (том I а.с. 20-21).

Актом приймання-передачі до договору купівлі-продажу від 03.11.2015 року, Продавець передав, а Покупець прийняв у власність на умовах, передбачених договором, нерухоме майно, що виступало об'єктом продажу (том I а.с. 22).

Як видно з матеріалів справи, в липні 2017 року ТОВ "Новагрос" звернулося до господарського суду Тернопільської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рокмар" про визнання недійсним з моменту укладення вищезазначеного договору купівлі-продажу від 03 листопада 2015 року, (справа №921/413/17-г/5). Провадження у даній справі ухвалою господарського суду Тернопільської області від 23.08.2017 року припинено на підставі п.4 ст.80 ГПК України за відмовою від позову, яку судом прийнято ( том II а.с. 247-249).

31.12.2015 року між Козівською селищною радою (як Орендодавцем) та ТОВ "Новагрос" (Орендар) укладено договір про розірвання договору оренди землі від 10 вересня 2014 року (щодо земельної ділянки по вул. І.Богуна, 8, в смт. Козова, Козівського району, Тернопільської області, загальною площею 4,4268 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:007:0854, на якій розташовані обєкти нерухомого майна, що виступали предметом договору купівлі-продажу від 03.11.2015 року) (том I а.с. 24) та укладено договір оренди вказаної земельної ділянки із ТОВ "Рокмар", строком на 5 років (том I а.с. 25-26).

Як встановлено судом, ТзОВ «Новагрос» 24.01.2017р. звернулося до Міністерства юстиції України із скаргою, в порядку ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у якій, зокрема, просило: щодо нежитлових будівель, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 30 - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 03.11.2015 року №25807226, прийняте приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6, та поновити запис про державну реєстрацію прав №11866844 від 03.11.2015 року, який припинено на підставі цього рішення; щодо земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0854 площею 4,4268 га - скасувати рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 04.03.2016 року №28598671 та №28597770, прийняті приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6, та поновити запис про державну реєстрацію прав №7057286, який припинено на підставі рішення №28598671 (том I а.с. 36-42).

В обгрунтування поданої скарги вказувалось, зокрема, про те, що в період з липня 2014 року по грудень 2016 року стосовно ТОВ "Новагрос", яке входить в структури Агрохолдингу "Мрія", групою осіб, які діяли за спільним умислом, була вчинена низка незаконних дій, спрямованих на протиправне позбавлення законних власників Скаржника корпоративних прав, а відтак і активів, що належали вказаній юридичній особі обєкта нерухомого майна загальною площею 2687,6 кв.м та земельної ділянки, на якій він розташований, площею 4,4268 га.

22.02.2017 року Міністерством юстиції України було прийнято Наказ №632/5, яким скаргу ТОВ "Новагрос" від 24.01.2017 року задоволено у повному обсязі; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 листопада 2015 року №25807226 та від 04 березня 2016 року №№28597770, 28598671, прийняті приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (том I а.с. 43).

04.05.2017 року між ТзОВ "Новагрос" (як Продавцем) та ТзОВ "Гуків Агро" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого (п.1.1) Продавець передає у власність (продає), а Покупець приймає у власність (купує) нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8 (далі Нерухоме майно), загальною площею 1926,7 кв.м, яке має такі складові частини: будівля цеху, літ. А, загальною площею 1462,4 кв.м; будівля цеху казеїнового, літ. В, загальна площа 391,3 кв.м; трансформаторна підстанція, літ. Д, загальна площа 43,4 кв.м; градірня, літ.Ж, загальною площею 29,6 кв.м; огорожа №1 (том I а.с. 108-109).

Як зазначено в п.1.2 договору, право власності Продавця на Нерухоме майно підтверджується Дублікатом договору купівлі-продажу, виданим 26.12.2012 року, ОСОБА_3, приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №367 та Довідкою, виданою Козівським районним бюро технічної інвентаризації 04 квітня 2017 року за №156. Крім того, вказується, що державна реєстрація права власності Продавця на Нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена ОСОБА_6, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 03 листопада 2015 року, номер запису про право власності: 11866844, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 30, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12 квітня 2017 року, індексний номер 84938493.

Відповідно до п.1.6 договору, Продавцем засвідчено, що відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 4,4268 га, кадастровий номер :02:007:0854, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, щодо якої у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровано право власності та право користування.

Продаж Нерухомого майна вчиняється за договірною ціною (ціна, визначена та погоджена сторонами договору), що становить 2 197 200,00 грн, яку Покупець сплачує Продавцю протягом трьох місяців з моменту нотаріального посвідчення цього договору, а саме до 04 серпня 2017 року (п.2.1 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що цей договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Право власності на нерухоме майно за цим договором у Покупця виникає з моменту державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відсутність заборони відчуження, арешту майна та іпотек, підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, виданою 04 травня 2017 року, податкової застави витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 04 травня 2017 року, відсутність сторін в Єдиному реєстрі боржників перевірено.

Вказаний договір 04.05.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за №2264 (п.4.8 договору).

Також, 04.05.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35051269, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі з реєстраційним номером 30, що розташовані Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8, за ТОВ "Гуків Агро" (том I а.с. 110).

Відповідно до ОСОБА_8 приймання-передачі нерухомого майна до Договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року, Продавець (ТОВ "Новагрос") передав, а Покупець (ТОВ "Гуків Агро") прийняв у власність нерухоме майно, що виступало об'єктом продажу (том II а.с. 85).

Як видно з матеріалів справи, в подальшому, придбане ТзОВ "Гуків Агро" нерухоме майно за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8, загальною площею 1926,7 кв.м було відчужене за договором купівлі-продажу від 31.05.2017 року Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина" (том I а.с. 103-104).

Згідно п.1.2. даного договору документами, що підтверджують право власності Продавця (ТзОВ "Гуків Агро") на нерухоме майно є: договір купівлі-продажу від 04 травня 2017 року, посвідчений ОСОБА_2, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №2264. Державна реєстрація права власності Продавця на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведена ОСОБА_2, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 04.05.2017 року, номер запису про право власності: 20259869, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 30, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2017 року, індексний номер 86435431.

Відповідно до п.1.6 договору, Продавець свідчить, що відчужуване нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 4,4268 га, кадастровий номер :02:007:0854, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості, яка не перебуває у власності або користуванні Продавця.

Продаж нерухомого майна вчиняється за договірною ціною (ціна, визначена та погоджена Сторонами Договору), що становить 2 326 830,00 грн, яку Покупець сплачує Продавцю протягом трьох місяців з моменту нотаріального посвідчення цього договору (п.2.1 договору).

Пунктом 4.3 договору передбачено, що цей договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Право власності на нерухоме майно за цим договором у Покупця виникає з моменту державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

В п.4.8 договору зазначено, що відсутність заборони відчуження, арешту майна та іпотек, підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, виданою 31 травня 2017 року, податкової застави витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, виданого 31 травня 2017 року, відсутність сторін в Єдиному реєстрі боржників перевірено.

Вказаний договір 31.05.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Козівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за №577.

Також, 31.05.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_3 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35465788, на підставі якого проведено державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі з реєстраційним номером 30, що розташовані Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8, за ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" (том I а.с. 105).

Відповідно до ОСОБА_8 приймання-передачі нерухомого майна до договору купівлі-продажу від 31.05.2017 року, Продавець (ТзОВ "Гуків Агро") передав, а Покупець (ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина") прийняв у власність нерухоме майно, що виступало об'єктом продажу (том II а.с. 105).

Також слід зазначити, що Згідно Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна №89396152 №105345174, сформованих відповідно станом на 13.06.2017 року та на 28.11.2017 року, право власності на нерухоме майно (реєстраційний номер 30) нежитлові будівлі, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8, загальною площею 1926,7 кв.м, в тому числі: будівля цеху, А, загальною площею 1462,4 кв.м; будівля цеху казеїнового, В, загальна площа 391,3 кв.м; трансформаторна підстанція, Д, загальна площа 43,4 кв.м; градірня, Ж, загальною площею 29,6 кв.м; огорожа №1, зареєстроване за ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" том II 103- 104).

Звертаючись із даним позовом, позивач вказує на те, що в ТзОВ "Рокмар" на підставі укладеного із ТзОВ "Новагрос" договору купівлі-продажу від 03.11.2015 року виникло право власності на нежитлові будівлі по вул. І.Богуна, 8, смт. Козова, загальною площею 2687,6 кв.м, і яке було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає дії ТзОВ «Новагрос» та ТзОВ «Гуків-Агро» по повторному продажу нежитлових приміщень, що заперечують право власності ТзОВ "Рокмар", дії реєстраторів такими, що не відповідають чинному законодавству України, а договори купівлі-продажу, укладені між ТзОВ "Новагрос" та ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" - недійсними, оскільки право власності ТзОВ "Новагрос" на нерухоме майно по вул. І.Богуна, 8, в смт. Козова, було відчужене ТзОВ "Рокмар" у звязку із укладенням договору купівлі-продажу від 03.11.2015 року, а підстави припинення права власності, визначені ст.346 ЦК України чи іншими законами, відсутні.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно з ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст.181 ЦК України передбачено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За змістом частин 1, 4 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, обєкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій (ч.1 ст.12 вказаного Закону).

Тобто, особа вважається (або) стає власником нерухомого майна лише тоді, коли у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відбувся відповідний запис про реєстрацію права власності особи на це майно.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З аналізу вищенаведеної норми права вбачається, що позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права через наявність таких сумнівів чи втрати правовстановлюючих документів.

Поряд з цим, слід зазначити, що стаття 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності (вказана позиція неодноразово відображалась у постановах Верховного Суду України, зокрема від 06.07.2016 року у справі №3-576гс16, від 28.09.2016 у справі №6-1243цс15, від 30.03.2016 у справі №6-1851цс15).

Як встановлено судом та про що зазначалось вище Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2017 №632/5, прийнятим за результатами розгляду скарги ТОВ "Новагрос" на дії державних реєстраторів, скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 03 листопада 2015 року №25807226 та від 04 березня 2016 року №№28597770, 28598671, прийняті приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 (зокрема щодо реєстрації за ТОВ "Рокмар" права власності на нежитлові будівлі, загальною площею 2687,6 кв.м, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 30).

Так, відповідно до ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, субєкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду (ч.10 ст.37 Закону).

Позивач стверджує про неправомірність скасування Міністерством юстиції України реєстрації за ТОВ "Рокмар" права власності на придбане за договором купівлі-продажу від 03.11.2015 року нерухоме майно без визнання недійсним такого договору відповідно до чинного законодавства, водночас, в матеріалах справи відсутні докази оскарження до суду Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2017 №632/5 чи скасування такого Наказу у встановленому порядку.

Згідно наявних у справі Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна, станом на 11.05.2017 року нерухоме майно з реєстраційним номером 30 було зареєстроване за ТОВ "Гуків Агро" (довідка №86740610 від 11.05.2017), станом на 13.06.2017 року та 28.11.2017 року за ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" (довідки №89396152 від 13.06.2017 та №105345174 від 28.11.2017 року).

Беручи до уваги все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що станом на дату звернення ТзОВ «Рокмар» із даним позовом, як і станом на час розгляду даної справи судом першої інстанції, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутній запис про реєстрацію за ТОВ "Рокмар" права власності на нерухоме майно, що виступало предметом договору від 03.11.2015р., посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 03.11.2015 року за реєстраційним номером 3448; незаконність чи протиправність скасування такого запису Міністерством юстиції України не доведено.

Оскільки, позивачем не доведено наявність у останнього, як станом на дату звернення із даним позовом, так і станом на час розгляду даної справи, права власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі, загальною площею 2687,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, суд апеляційної інстанції приходить до висновку що заявлена ТзОВ «Рокмар» вимога про визнання права власності на спірне майно є безпідставною, оскільки суперечить нормам статті 392 ЦК України, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок та правомірно відмовлено у задоволенні даної вимоги.

Щодо вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 04.05.2017 року та від 31.05.2017 року, укладених між ТзОВ "Новагрос" та ТзОВ "Гуків Агро", між ТзОВ "Гуків Агро" та ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина", колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів.

Загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачено статтею 215 ЦК України.

Так, відповідно до частини першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Слід зазначити, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце (така позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 01.06.2016 у справі №920/1771/14, від 06.07.2016 у справі №910/1891/14).

Як видно з матеріалів справи, позивач в обгрунтування вимоги про визнання недійсними вищезазначених договорів купівлі-продажу покликається на те, що ТзОВ "Рокмар" є законним власником нерухомого майна - нежитлових будівель, загальною площею 2687,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, та відповідно на відсутність повноважень для відчуження такого майна у ТзОВ "Новагрос" та ТзОВ "Гуків Агро", а також на те, що укладення договорів купівлі-продажу не було спрямоване на настання реальних юридичних наслідків, а лише на ускладнення процесу повернення майна законному власнику ТзОВ "Рокмар".

Проте, як встановлено судом першої інстанції та як видно з матеріалів справи, позивачем не доведено наявність у останнього порушеного внаслідок укладення таких договорів права (належним чином зареєстрованого права власності на відчужуване за такими договорами нерухоме майно). Слід також зазначити, що предметом вимоги щодо визнання права власності було нерухоме майно - нежитлові будівлі, загальною площею 2687,6 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, а предметом оспорюваних договорів виступало нерухоме майно, загальною площею 1926,7 кв.м за тією ж адресою, яке відрізняється площею та складовими частинами.

Окрім того, позивачем не доведено і наявності обставин, із якими закон пов'язує недійсність оспорюваних правочинів.

Відповідно до розяснень, викладених у п.2.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Матеріалами справи підтверджується, що на момент укладення договору від 04.05.2017 року право власності на відчужуване майно було зареєстроване за ТзОВ "Новагрос", про що містився відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; про жодні обмеження чи обтяження записів у реєстрі записів не було; вказаний договір підписаний уповноваженими представниками (про що зокрема вказується і в п.п.1.2, 4.1, 4.2, 4.8 Договору); нерухоме майно з реєстраційним номером 30 зареєстроване за ТОВ "Новагрос". Вказані обставини також були перевірені при здійсненні нотаріального посвідчення договору, та що слугувало підставою для прийняття приватним нотаріусом ОСОБА_2 Рішення про державну реєстрацію права власності на придбані нежитлові будівлі загальною площею 1926,7 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, - за ТОВ "Гуків Агро".

Як зазначалось вище 04.05.2017 року сторонами по договору (ТзОВ "Новагрос" та ТзОВ "Гуків Агро") складено та підписано ОСОБА_8 приймання-передачі нерухомого майна до договору купівлі продажу.

Окрім того, в матеріалах справи містяться платіжні доручення №№5-15 від 15 травня 2017 року, з яких вбачається ТзОВ "Гуків Агро" перерахувало грошові кошти в сумі 2 197 200 грн. ТзОВ "Новагрос", що відповідає ціні нерухомого майна, яка була визначена та погоджена сторонами договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року (том II а.с. 86-96).

Вказані обставини підтверджують те, що договір купівлі-продажу (від 04.05.2017 року) був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З приводу укладеного 31.05.2017 року між ТзОВ "Гуків Агро" та ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" договору купівлі-продажу нерухомого майна, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що на момент його укладення таке майно було зареєстроване за Продавцем (ТзОВ "Гуків Агро"), про що містився відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; про жодні обмеження чи обтяження записів у реєстрі записів не було; вказаний договір підписаний уповноваженими представниками (про що зокрема вказується і в п.п.1.2, 4.1, 4.2, 4.8 договору); нерухоме майно з реєстраційним номером 30 зареєстроване за ТзОВ "Гуків Агро" (Інформаційна довідка №86740610 від 11.05.2017 року). Вказані обставини також були перевірені при здійсненні нотаріального посвідчення договору, що слугувало підставою для прийняття приватним нотаріусом ОСОБА_3 Рішення про державну реєстрацію права власності на придбані нежитлові будівлі загальною площею 1926,7 кв.м, що знаходяться за адресою: Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І. Богуна, 8, - за ТОВ "Мрія Фармінг Галичина".

31.05.2017 року сторонами підписано ОСОБА_8 приймання-передачі до договору купівлі-продажу, згідно з яким Продавець передав, а Покупець прийняв у власність нежитлові будівлі, загальною площею 1926,7 кв.м, що знаходяться за адресою Тернопільська область, Козівський район, смт. Козова, вул. І.Богуна, 8.

Згідно платіжного доручення №204 від 01.06.2017 року ТзОВ "Мрія Фармінг Галичина" перераховано ТзОВ "Гуків Агро" 2 326 830 грн., як оплату вартості придбаного майна.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказаний договір від 31.05.2017р. також був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Аналізуючи все вищенаведене та виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції підставно та правомірно відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання недійсними вищезазначених договорів купівлі-продажу від 04.05.2017р. та від 31.05.2017р.

Також, на думку колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду, правомірним є висновок суду першої інстанції щодо відмови позивачу в задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до закріпленого у вказаній статті загального правила, власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору (вказана позиція відображена, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №6-2233цс16).

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

Положення статті 388 ЦК України застосовується як підстава позову про повернення майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом, яке було відчужене третій особі, якщо між власником та володільцем майна не існує жодних юридичних відносин.

Для застосування приписів ст.387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем насамперед того факту, що позивач є власником нерухомого майна (титульним володільцем). Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Позов про витребування майна на підставі статті 387 ЦК України підлягає задоволенню у випадку, якщо у власника майна, що вибуло з його володіння і перебуває у неправомірному володінні іншої особи, залишається право на це майно (вказана позиція відображена у постанові Вищого господарського суду України від 10 жовтня 2017 року по справі №914/929/16, п.23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 №5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав").

Однією з особливостей віндикаційного позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі, у зв'язку з чим суд визнає неправильним заявлення в одному позові вимоги щодо визнання права власності (через оспорення, невизнання такого права) та вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Звертаючись з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) позивач повинен підтвердити своє право власності (або інше субєктивне право титульного володільця) на витребовуване (індивідуально визначене) майно, а також факт вибуття майна з його володіння, наявність майна у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Отже, умовами задоволення позову про вилучення майна у відповідача в даному випадку є наявність у позивача доказів на підтвердження факту приналежності йому спірного майна на праві власності, наявність цього майна у незаконному володінні відповідача та відсутність у відповідача правових підстав для володіння цим майном (відповідна позиція відображена в постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2011р. у справі №5002-18/3226).

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України повязується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Вказана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За положеннями статей 330, 387, 388 ЦК України власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними (постанова Верховного Суду України від 17.12.2014 року у справі №6-140цс14).

Предметом віндикаційного позову може бути індивідуально визначене майно, яке наявне у незаконному володінні відповідача та існує в натурі на момент подання позову.

Як вказує позивач, між ним та відповідачем-3 ТОВ "Мрія Фармінг Галичина" відсутні договірні відносини з приводу зазначеного у позовній заяві майна, і таке майно вибуло з володіння ТОВ "Рокмар" поза його волею.

Поряд з цим, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в нього належним чином зареєстрованого права власності на нерухоме майно - нежитлові будівлі по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району, Тернопільської області (загальною площею 2687,6 кв.м), більше того, як вже зазначалось судом вище, в даному випадку має місце невідповідність площі та складових частин нерухомого майна, вказаного у договорі купівлі-продажу від 03.11.2015 року, ОСОБА_8 приймання-передачі до нього, Витягу за №46839593 від 03.11.2015 року, тому обєкту нерухомості, що був проданий за договором купівлі-продажу від 04.05.2017 року товариством "Новагрос" та за договором від 31.05.2017 року товариством "Гуків Агро", і фактично знаходиться у володінні та користуванні ТОВ "Мрія Фармінг Галичина". Також, позивачем не доведено, що відповідач-3 - ТОВ " Мрія Фармінг Галичина" незаконно, без відповідної правової підстави заволодів таким нерухомим майном.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте, позивачем не доведено належними та допустимими доказами своє право власності на спірне майно, факт його перебування у незаконному володінні відповідачів, незаконне заволодіння відповідачами спірним об`єктом.

Враховуючи те, що на момент подачі позову ТзОВ «Рокмар» не був власником спірного майна, його речове право не було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, отже в нього було відсутнє суб`єктивне право власності на нежитлові приміщення, яке могло бути порушене відповідачами, відтак судом першої інстанції правомірно відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вжиті ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 07.02.201р. заходи забезпечення позову, шляхом заборони відповідачу-3 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія Фармінг Галичина", вул. Тернопільська, 2Д, с.Городище, Козівський район, Тернопільська область (код 39790466) вчиняти дії, спрямовані на відчуження, знищення, пошкодження, розбирання (наслідком чого буде зменшення його цінності) чи передачу на інших підставах майна - нежитлових будівель, загальною площею 2687, 6 кв.м., що знаходяться по вул. І.Богуна, 8, в смт.Козова Козівського району, Тернопільської області, які були придбані Товариством з обмеженою відповідальністю "Рокмар" (пр. С.Бандери, 32-а, м.Тернопіль, код 39602158) в Товариства з обмеженою відповідальністю "Новагрос" на підставі договору купівлі-продажу від 03 листопада 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 03.11.2015 за реєстраційним номером 3448 підлягають скасуванню в порядку статті 145 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 145, 240, 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Рокмар, Тернопільська обл., м.Тернопіль, б/н від 21.12.2017р. залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 13.12.2017р. у справі №

921/369/17-г/13 залишити без змін.

3. Скасувати заходи до забезпечення позову вжиті, згідно ухвали Львівського

апеляційного господарського суду від 07.02.2018р. у справі № 921/369/17-г/13.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на

скаржника.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в

касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

6. Справу повернути до господарського суду Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 19.03.2018р.

Головуючий суддя Малех І.Б.

судді Кордюк Г.Т.

ОСОБА_1