ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/152/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюк Б.В. , секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Мазурик Оксани Олексіївни, АДРЕСА_1

до відповідача: Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради, вул. Степана Бандери, 10-Г,м. Івано-Франківськ,76014

про стягнення заборгованості в розмірі 92097,70 грн

за участю:

від позивача: представники не з"явилися,

від відповідача: представники не з"явилися,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Мазурик Оксана Олексіївна звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в розмірі 92097,70 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов"язань по договору № 10/17/50 від 14.02.2017 про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти та додаткових угод до нього.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 27.02.2017 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 20.03.2018.

Представник позивача, в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтверджує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутності. Згідно письмового відзиву на позов, представника відповідача Мазурик О.Д. від 12.03.2018 (вх. № 4146/18 від 14.03.2018), відповідач позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову.

За таких обставин, враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, та подані заяви, суд, вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами та витребувані судом, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

14.02.2017 між позивачем та відповідачем укладений договір № 10/17/50 про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти, згідно якого виконавець надавав замовнику послуги з організації гарячого харчування учнів загальноосвітньої школи І-Ш ступенів № 25 протягом 2017 року до строку проведення процедури закупівлі в 2018 році, а замовник зобов"язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати грошові кошти за надані послуги відповідно до актів наданих послуг. Також 14.02.2017 був укладений договір позики № 10/17П . В подальшому було укладено додаткову угоду № 2 від 28.12.2017 про внесення змін до договору про закупівлю послуг з організації гарячого харчування учнів за бюджетні кошти № 10/17/50 від 14.02.2017, договір № 60/17Д/1372 від 13.11.2017, додаткову угоду № 1 від 28.12.2017 про внесення змін до договору позички № 10/17П від 14.02.2017.

В період з 24.11.2017 по 09.02.2018 позивачем надавались послуги з організації гарячого харчування учнів на загальну суму 92097,70 грн., що підтверджується актами. Однак вказану суму коштів відповідач не оплатив.

20.02.2018 відповідачу надсилалась претензія про оплату заборгованості за надані послуги, проте відповіді не надходило.

На даний час заборгованість відповідача перед позивачем становить 92097,70 грн., що підтверджується актом звірки розрахунків від 19.02.2018.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема із правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказана норма Цивільного Кодексу кореспондується із ст. 193 ГК України, відповідно до ч. 1 якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

За наведених обставин, беручи до уваги визнання позову відповідачем, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 92097,70 грн , є обгрунтованими, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, керуючись ст.ст. 86, 129, 165, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов фізичної особи-підприємця Мазурик Оксани Олексіївни до Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради про стягнення заборгованості в розмірі 92097,70 грн, задовольнити.

Стягнути з Департаменту освіти та науки Івано-Франківської міської ради (Степана Бандери, 10-Г,м. Івано-Франківськ,76014, ) на користь фізичної особи-підприємця Мазурик Оксани Олексіївни (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) заборгованість в розмірі 92097,70 грн. (дев"яносто дві тисячі дев"яносто сім грн. сімдесят коп.) та 1762 грн. (тисячу сімсот шістдесят дві грн.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.03.2018

Суддя Деделюк Б.В.