РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2018Справа № 910/21553/17
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом дочірнього підприємства "Ітера трейд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Активс"

про стягнення 1 721 999,16 грн.

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: Чернецький О.Я. - представник за довіреністю № Д08/001/01 від 15.01.2018 р.;

Пухляк П.А. - представник за довіреністю № Д18/001/03 від 01.02.2018 р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги дочірнього підприємства "Ітера трейд" до товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" про стягнення 1 721 999,16 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.04.2017 року між ним та відповідачем укладено договір купівлі-продажу природного газу №87/04-17-ПГ.

Позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача кошти в розмірі 1 639 999,20 грн.

Проте, в порушення умов договору та додаткової угоди №6 від 18.09.2017 року газ за жовтень 2018 року позивачу не був поставлений.

Оскільки, відповідачем відповіді на претензію не надано, обсяг газу за жовтень 2017 року не поставлено та грошові кошти в розмірі 1 639 999,20 грн. не повернуті, тому позивач звернувся в суд з вимогами про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 639 999,20 грн. та неустойки (штрафу) в розмірі 81 999,96 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.12.2017 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.01.2018 р.

У судове засідання 22.01.2018 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 05.12.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013, але 22.01.2017 р. до канцелярії суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача виконав вимоги ухвали суду від 05.12.2017 р.

15.12.2017 р. набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.01.2018 р. постановлено, що розгляд справи буде здійснюватись у порядку загального позовного провадження, відкладено підготовче судове засідання у справі на 12.02.2018 р.

У судове засідання 12.02.2018 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 05.12.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 014.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 12.02.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 26.02.2018 року.

В судове засідання 26.02.2018 р. представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 05.12.2017 р. не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 011.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 26.02.2018 року на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

05.04.2017 року між дочірнім підприємством "Ітера трейд" (оптовий покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" (оптовий продавець) укладено договір №87/04-17-ПГ купівлі-продажу природного газу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до 1.1 договору оптовий продавець зобов'язується передати у власність оптового покупця природний газ, приведений до стандартних умов (t) = 20° С, тиск газу (Р) = 760 мм ртутного стовпчика (101,325 кПа) (далі - «газ»), а оптовий покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ, в порядку та на умовах, визначених в договорі.

Згідно з п. 2.1 договору строки передачі газу у відповідному місяці передачі (далі -місяць передачі), визначаються сторонами у додаткових угодах до договору.

Обсяг газу, що підлягає передачі оптовим продавцем оптовому покупцеві за цим договором (далі - договірний обсяг), а також, ціна за 1 (одну) тисячу куб. м. газу, визначається та узгоджується сторонами у додаткових угодах до договору (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 2.3.2 договору обсяги переданого газу у відповідному місяці передачі газу визначаються в акті приймання-передачі газу (обсяг газу).

Згідно з п. 3.1 договору оптовий продавець передає оптовому покупцю газ у фізичних та/або віртуальних точках входу/виходу газотранспортної системи (пункти приймання-передачі), визначених оператором ГТС відповідно до правил Кодексу газотранспортної системи та розміщених на офіційному веб-сайті оператора ГТС. Фізичні та/або віртуальні точки входу/виходу, в яких здійснюється приймання-передача газу у відповідному місяці передачі (із зазначенням ЕІС-кодів таких точок) визначаються сторонами у додаткових угодах.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що право власності на газ переходить від оптового продавця до оптового покупця в пункті передачі газу з дати підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі газу та комерційного акту приймання-передачі (далі - акти).

Згідно з п. 3.4 встановлено, що договору не пізніше 3 (трьох) робочих днів місяця, наступного за останнім днем передачі газу у відповідному місяці передачі газу, оптовий продавець зобов'язується надати оптовому покупцеві підписані та скріплені печаткою оптового продавця, 3 (три) примірника акту приймання-передачі, у якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу, а також підписані та скріплені печаткою оптового продавця 2 (два) примірника комерційного акту приймання-передачі, в якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу та фактична вартість переданого газу.

Також, в цілях цього пункту, останнім днем передачі газу у відповідному місці передачі газу вважається день, в якому оптовий продавець передав оптовому покупцю обсяг газу, призначений до передачі у такому місяці передачі та зазначений у додатковій угоді, що встановлює та визначає обсяг газу.

Ціна на газ, який підлягає передачі, визначається сторонами у додаткових угодах до договору (п. 4.1. договору).

Загальна ціна договору складається із загальної вартості газу, переданого оптовому покупцю за весь період дії договору (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 5.1 договору оплата за газ проводиться оптовим покупцем грошовими коштами на банківський рахунок оптового продавця, зазначений у Розділі 11 цього договору, шляхом перерахування грошових коштів в порядку, визначеному сторонами у додаткових угодах до договору.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що між сторонами було укладено додаткові угоди, а саме: № 1 від 05.04.2017 року, № 2 від 17.05.2017 року, № 3 від 18.07.2017 року, № 4 від 01.08.2017 року, № 5 від 14.08.2017 року та №6 від 18.09.2017 року.

Так, додатковою угодою №6 від 18.09.2017 року сторонами визначено наступне:

- оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю по даному договору в

період жовтня 2017 року обсягу газу 200,00 тис. куб.метрів;

- ціна за одну тисячу кубічних метрів газу становить 6 833,33 грн., крім того ПДВ 20% 1 366,67 грн. Всього ціна з ПДВ 20% за 1000 куб.м складає 8 200,00 грн.

- оптовий продавець здійснює передачу оптовому покупцю газу в період жовтня 2017 року у віртуальній торговій точці,

- оплата за газ проводиться оптовим покупцем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок оптового продавця в термін до 19 вересня 2017 року включно.

На виконання умов додаткової угоди позивачем на рахунок відповідача перераховано 1 639 999,20 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №289 від 18.09.2017 року.

Листом №ІІ/17-129 від 05.10.2017 року позивач звернувся до відповідача в якому просив терміново надати документи ПАТ «Укртрансгаз» щодо зведення номінації жовтня 2017 року в обсягах 200,00 тис. куб.м природного газу або терміново повернути кошти.

У відповідь листом №758 від 02.11.2017 року відповідач повідомив про те, що він не мав можливості повністю виконати свої зобов'язання по договору з незалежних причин, а саме із затримкою постачання законтрактованих обсягів природного газу у зв'язку із невиконанням зобов'язання основними постачальниками-нерезидентами.

Також, в матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків між ДП «Ітера Трейд» та ТОВ «Систем Активс», який підписаний та скріплений печатками сторін, в якому зазначено, що сальдо на користь ДП «Ітера Трейд» становить 1 639 999,20 грн.

Відповідно до ч. 1. ст. 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з приписами статей 662, 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу; продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Однак, відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором (додатковій угоді №6 від 18.09.2017 року) природний газ позивачу не поставив.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов'язання, внаслідок якої припиняється зобов'язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов'язання (постанова Вищого господарського суду України від 18.01.2010, справа № 42/423).

В матеріалах справи наявна претензія на суму 1 639 999,20 грн. вих. № ІІ/17-142 від 07.11.2017р., в якій позивач вимагає в термін до 15.11.2017 року виконати зобов'язання щодо передачі покупцю газу в обсязі 200 тисяч кубічних метрів, відповідно до додаткової угоди №6 або повернути покупцю грошові кошти, сплачені останнім за обсяг газу згідно з додатковою угодою №6 до договору, що становлять 1 639 999,20 грн.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №013 вбачається, що вищезазначена претензія отримана відповідачем 09.11.2017 року.

У пункті 6.3 договору встановлено, що, у разі невиконання оптовим продавцем зобов'язань щодо передачі обсягів газу, за умови відсутності у оптового покупця заборгованості за цим договором, оптовий продавець зобов'язується повернути, у термін по 15 (п'ятнадцяте) число місяця наступного за місяцем передачі, на поточний рахунок оптового покупця, зазначений у розділі 11 даного договору, грошові кошти, сплачені оптовим покупцем на користь оптового продавця, за обсяг газу у відповідному місяці передачі. У випадку невиконання оптовим продавцем свого зобов'язання, щодо повернення грошових коштів сплачених оптовим покупцем, оптовий продавець сплачує оптовому покупцю неустойку за кожний день прострочення, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується неустойка, від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів та додатково - штраф у розмірі 5% (п'ять відсотків) від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів, а у разі прострочення платежу на строк понад 10 календарних днів - додатково штраф у розмірі 7% (сім відсотків) суми неповернутих/несвоєчасно повернутих оптовому покупцю грошових коштів.

Будь-яких доказів щодо поставки газу чи повернення коштів матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення з відповідача основного боргу (повернення попередньо сплачених коштів) в розмірі 1 639 999,20 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач відповідно до п.6.3 договору просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 5% від суми неповернутих/несвоєчасно повернутих грошових коштів в розмірі 81 999,96 грн.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки природний газ повністю не поставив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд погоджується з розрахунком штрафу в розмірі 81 999,96 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.2 ст. 178, ст.ст. 129, ст. 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Активс" (01030, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 52, ідентифікаційний код 36470970) на користь дочірнього підприємства "Ітера трейд" (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, будинок 2, ) основний борг в розмірі 1 639 999 (один мільйон шістсот тридцять дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 20 коп., 81 999 (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 96 коп. та судовий збір в розмірі 25 829 (двадцять п'ять тисяч вісімсот двадцять дев'ять) грн. 99 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 15.03.2018 року.

Суддя С.М.Мудрий