КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2018 р. Справа№ 911/2786/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Гаврилюка О.М.

Корсакової Г.В.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 15.03.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Вишгородської міської ради

на рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2017 (повний текст складено 12.12.2017)

у справі №911/2786/17 (суддя Рябцева О.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2»

до Вишгородської міської ради

треті особи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер»;

2) Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4»

про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення та визнання договору оренди поновленим

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2» (далі, позивач або ПрАТ «КПМК-2») звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Вишгородської міської ради (далі, відповідач) про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення Вишгородської міської ради Київської області від 30 червня 2017 року № 25/5 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» повністю та про визнання договору оренди земельної ділянки за адресою: вул. Кургузова, 11-А у м. Вишгороді Київської області, загальною площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184 :0105, цільове призначення: для будівництва багатоповерхової житлової забудови, що був укладений між Вишгородською міською радою та АТ «Київська пересувна механізована колона-2» від 02.07.2007, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу за реєстровим № 5823, поновленим, а додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною в редакції, що додана до позовної заяви та міститься в прохальній частині позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.10.2017 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» (далі, третя особа-1 або ТОВ «ДБК-Партнер») та Приватне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4» (далі, третя особа-2 або ПрАТ «Домобудівний комбінат №4»).

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «КПМК-2» на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» у встановлені пунктом 11.6. Договору оренди земельної ділянки від 02.07.2007 строки звернулось до відповідача з листами-повідомленнями щодо поновлення договору оренди та надіслало проект додаткової угоди щодо поновлення договору оренди. Проте, відповідач з моменту отримання першого листа-повідомлення з доданим до нього проектом додаткової угоди не надіслав позивачу жодного повідомлення чи заперечення щодо невідповідності додаткової угоди вимогам закону, а також не надав жодних пропозицій щодо зміни істотних умов договору оренди землі. Позивач стверджує, що відповідач всупереч положенням статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вказавши, в чому полягають його заперечення стосовно істотних умов договору оренди землі, прийняв рішення «Про припинення дії договору оренди землі» із запізненням в два місяці, отже відповідачем не було дотримано порядку і умов розгляду листа-повідомлення позивача, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Також, позивач зазначає, що відповідач, прийнявши вказане рішення, порушив вимоги статті 7 Закону України «Про оренду землі», статей 120, 125, 141 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України та статті 3 Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», а саме принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований, оскільки на орендованій земельній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, право власності на який зареєстровано за позивачем. Таким чином, на думку позивача, рішення Вишгородської міської ради Київської області від 30 червня 2017 року за № 25/5 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» є безпідставним, незаконним та таким, що порушує права орендаря земельної ділянки (позивача), генерального підрядника - Приватного акціонерного товариства «Домобудівельний комбінат №4», інвестора будівництва - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер».

Також, позивач зазначає, що договір оренди земельної ділянки підлягає поновленню шляхом укладення додаткової угоди без прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування у порядку, встановленому статтею 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки позивач має для цього законні підстави та виконав всі умови, встановлені законодавством.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі №911/2786/17 позов задоволено повністю.

Визнано протиправним, незаконним та скасовано рішення Вишгородської міської ради Київської області від 30 червня 2017 року № 25/5 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки».

Визнано договір оренди земельної ділянки за адресою: вул. Кургузова, 11-А у місті Вишгороді Київської області, загальною площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184 :0105, цільове призначення: для будівництва багатоповерхової житлової забудови, що був укладений між Вишгородською міською радою та АТ «Київська пересувна механізована колона-2» від 02.07.2007, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу за реєстровим №5823, поновленим, а додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки вирішено вважати укладеною в наступній редакції:

«Додаткова угода

про поновлення договору оренди земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02.07.2007 за реєстром №5823

м. Вишгород Київської області

Ми, що нижче підписалися:

Вишгородська міська рада, місцезнаходження: Київська обл., Вишгородський район, місто Вишгород, площа Шевченка, будинок 1, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер 04054866, в особі Міського голови Момота Олексія Вікторовича, який діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування а Україні», в подальшому - «Орендодавець», з однієї сторони та

Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2», місцезнаходження: 01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 67-Б, код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер 00858473, в особі Голови правління Андрушка Сергія Васильовича, який діє на підставі Статуту, в подальшому - «Орендар», з другої сторони, у подальшому іменуються - «Сторони» і кожний окремо - «Сторона», та є належними сторонами Договору оренди земельної ділянки, посвідченого у наших інтересах ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02 липня 2007 року за реєстром № 5823 (надалі - «Договір оренди»), які обізнані із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи його природу, а також свої права та обов'язки за договором, керуючись ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та умовами раніше укладеного сторонами правочину,

уклали цю Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02 липня 2007 р. за реєстровим № 5823, (надалі - додаткова угода) про таке:

1. Поновити термін дії вищевказаного договору оренди строком на 5 (п'ять) років, укладеного між Вишгородською міською радою та АТ «Київська пересувна механізована колона-2» від 02.07.2007 р., посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу за реєстровим № 5823, зареєстрованого у Вишгородському районному відділі № 11 КРФ ЦДКЗ в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 07 від 03.07.2007 р. (зі змінами та доповненнями від 08.04.2008 р. та від 11.02.2013 р.)

2. Інші умови договору оренди земельної ділянки залишаються без змін.

Підписи сторін:

Орендодавець: Вишгородська міська рада, код за , місцезнаходження: 07300, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1, в особі Міського голови Момота Олексія Вікторовича

підпис М.П.

Орендар: Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2», код за , місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського 67-Б, в особі Голови правління Андрушка Сергія Васильовича

підпис М.П.».

Присуджено до стягнення з Вишгородської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2» 3 200,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що оскаржене рішення Вишгородської міської ради прийняте з порушенням строку, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», а договір оренди підлягає поновленню шляхом укладення додаткової угоди на підставі частини 6 статті33 Закону України «Про оренду землі».

Не погодившись з прийнятим рішенням, Вишгородська міська рада звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі №911/2786/17 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- Вишгородська міська рада 30.03.2017, тобто вчасно та у відповідності до статті 33 Закону України «Про оренду землі», розглянула лист-повідомлення позивача №038 від 01.03.2017 про поновлення договору оренди на ХХІІ сесії VII скликання. За результатами розгляду вказаного питання рішення відповідачем про поновлення договору оренди прийняте не було, що, на думку відповідача, і свідчить про заперечення ради щодо його поновлення. Вказане рішення не оскаржувалось позивачем;

- оскільки додаткова угода про поновлення договору оренди не була укладена сторонами у місячний строк, Договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію 02.07.2017 відповідно до положень статті 31 Закону України «Про оренду землі», то й переважне право орендаря на поновлення договору оренди землі на спірну земельну ділянку з підстави, встановленої частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» припинилось. Таким чином, відсутня необхідна сукупність юридичних фактів, щоб вважати реалізованим переважне право орендаря (позивача) на поновлення договору оренди в порядку, передбаченому частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та, відповідно, відсутність у позивача підстав вважати, що договір оренди підлягає поновленню в такому порядку;

- судом помилково ототожнено рішення міської ради, яке прийняте відповідачем у порядку частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» із рішенням, яке за результатами розгляду питання про поновлення договору оренди на сесії Вишгородської міської ради не було прийняте в порядку, передбаченому частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі»;

- у позивача з моменту реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва й до спливу строку договору оренди (до 02.07.2017) одночасно існували дві підстави користування земельною ділянкою, які є різними за своєю правовою природою. Проте, позивач з метою укладення договору оренди, чи будь-якого іншого договору з підстави, передбаченої виникненням у нього права користування на земельну ділянку у зв'язку з набуттям ним права власності на об'єкт нерухомості, що на ній розташований, на момент виникнення спірних правовідносин до відповідача не звертався.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Вишгородської міської ради було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Корсакова Г.В., Гаврилюк О.М.

Згідно з частиною 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2786/17 за апеляційною скаргою відповідача, розгляд справи призначено на 20.02.2018; встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.

31.01.2018 представник третьої особи-2 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві третя особа-2 наголосила, що рішення Вишгородської міської ради Київської області від 30 червня 2017 року № 25/5 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» не є рішенням про відмову у поновленні договору оренди землі згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі», а прийнято, виходячи з його змісту, відповідно до норм статті 31 Закону України «Про оренду землі».

01.02.2018 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач у відзиві зазначив, зокрема, що після закінчення строку дії Договору оренди позивач не отримав від відповідача протягом одного місяця листа-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі, а тому на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» суд першої інстанції абсолютно законно дійшов висновку про те, що спірний договір вважається поновленим та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором та вирішив вважати укладеною додаткову угоду про його поновлення.

Від представника третьої особи-1 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 01.02.2018 також надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому останній просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві третя особа-1 наголосила, що позивач здійснив всі передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та Договором оренди землі дії щодо продовження останнього, тобто не пізніше ніж за три місяці надіслав відповідачу повідомлення про намір продовжити дію вказаного договору, додавши до нього проект додаткової угоди про продовження дії договору оренди. Відповідач, у свою чергу, доказів належного та своєчасного (у місячний строк) повідомлення відповідачем позивача про результати розгляду питання про продовження (поновлення) договору оренди ПрАТ «КПМК-2» відповідно до вимог частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» суду не надав.

Вищевказані відзиви були подані до суду апеляційної інстанції у строк, встановлений ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 про відкриття провадження у справі, та долучені судом до матеріалів справи.

У судових засіданнях 20.02.2018 та 13.03.2018 судом оголошувались перерви.

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Представники позивача та третіх осіб у судових засіданнях заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача з підстав, викладених у відзивах, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, 02.07.2007 між Вишгородською міською радою (орендодавець) та Акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Київська пересувна механізована колона-2», (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі, Договір оренди), посвідчений ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрований в реєстрі за №5823, відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення восьмої сесії п'ятого скликання Вишгородської міської ради від 31.05.2007 №8/24 «Про передачу АТ «Київська пересувна механізована колона-2» для будівництва багатоповерхової житлової забудови земельної ділянки на вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді», за актом приймання передачі передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку (об'єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим договором (пункт 1.1. Договору оренди).

Відповідно до пункту 2.1. Договору оренди об'єктом оренди відповідно до цього Договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: місце розташування - вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді, Київської області; площа - 28000 кв.м.; цільове призначення - для будівництва багатоповерхової житлової забудови; кадастровий номер :01:184:0105.

Пунктом 3.1. Договору оренди передбачено, що договір укладено на 5 років.

Згідно з пунктом 4.2. Договору оренди річна орендна плата на земельну ділянку, відповідно до рішення від 26.06.2007 №9/12 «Про встановлення розміру річної орендної плати за земельну ділянку», встановлюється в розмірі 65 100,00 грн.

Згідно з пунктом 11.6. Договору оренди після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар, за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказаний договір зареєстрований у Вишгородському районному відділі №11 КРФ ЦДЗК в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за №07 від 03.07.2007.

Згідно акта приймання-передачі земельної ділянки (додаток до договору) відповідач передав, а позивач прийняв у своє володіння і користування земельну ділянку: місце розташування - вул. Кургузова, 11-а у м. Вишгороді, Київської області; площа - 28 000 кв.м.; цільове призначення - для будівництва багатоповерхової житлової забудови; кадастровий номер :01:184:0105.

08.04.2008 сторонами підписаний договір про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02.07.2007 за №5823, який посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 08.04.2008.

Вказаним договором доповнено розділ 2 Договору оренди «Об'єкт оренди» пунктом 2.3., відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом № 569 від 13.02.2008 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданим управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області, становить 2 748 415,92 грн.

Також, договором від 08.04.2008 пункт 4.2. викладено у новій редакції: «річна орендна плата за земельну ділянку, згідно рішення Вишгородської міської ради №1/30 від 30.10.2006 «Про орендну плату за землю в м. Вишгороді», із змінами та доповненнями, внесеними рішенням Вишгородської міської ради №14/3 від 25.01.2008, встановлюється у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки землі».

11.02.2013 сторонами підписано договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02.07.2007 за №5823, який посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 11.02.2013, зареєстрований в реєстрі за №251.

Вказаним договором пункт 3.1. та пункт 4.2. Договору оренди викладено в новій редакції: «пункт 3.1. Договір укладено до 02 липня 2017 року»; «пункт 4.2. Відповідно до рішення Вишгородської міської ради від 27 квітня 2012 року № 11/8 «Про орендну плату на землю у місті Вишгороді» розмір річної орендної плати за земельну ділянку становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки».

Судом також встановлено, що 26.06.2015 між Публічним акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2» (сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДБК-Партнер» (сторона-2) було укладено договір №14, відповідно до умов якого сторона-1 передає стороні-2 частину прав замовника будівництва в обсязі, необхідному для здійснення будівництва об'єкту: «багатоповерхова забудова по вул. Кургузова» за будівельною адресою Київська обл., м. Вишгород, вул. Кургузова, 11-Б, орієнтовною площею 60000,00 кв.м. (об'єкт), на земельній ділянці площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184:0105, що знаходиться за адресою Київська обл., м. Вишгород по вул. Кургузова, 11-А та перебуває у користуванні сторони-1 на підставі Договору оренди, укладеного 02.07.2007 (земельна ділянка), а сторона-2 приймає частину прав замовника будівництва, що передаються стороною-1, і зобов'язується за власні та/або залучені кошти на вказаній земельній ділянці збудувати обумовлений об'єкт і разом зі стороною-1 ввести його в експлуатацію у відповідності до діючого законодавства України (пункт 1.1. вказаного договору).

Вказаний договір набуде чинності з моменту його підписання сторонами і діятиме до закінчення строку будівництва та введення об'єкту в експлуатацію, а в частині прав і зобов'язань сторін, передбачених цим договором, - до їх повного виконання (пункт 6.1. договору від 26.06.2015).

15.03.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано позивачу та генеральному підряднику Приватному акціонерному товариству «Домобудівний Комбінат №4» дозвіл №ІУ 10 від 15.03.2017 на виконання будівельних робіт за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Кургузова, 11-а.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі, зокрема, є строк дії договору оренди.

Так, договором від 11.02.2013 про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області 02.07.2007 за №5823, строк дії договору було пролонговано до 02.07.2017.

За приписами статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Водночас, як вже зазначалось, відповідно до пункту 11.6. Договору оренди після закінчення строку, на який було укладено цей договір, орендар за умови належного виконання своїх обов'язків, має за інших рівних умов переважне право на поновлення договору. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 місяці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Підстави і порядок поновлення договору оренди землі врегульовані нормою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Для застосування частини 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідною є наявність таких юридичних фактів, як-то: 1) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; 3) до листа - повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Так, 01.03.2017 позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням №038 від 28.02.2017 щодо поновлення договору оренди землі на 5 років, в якому позивач просив відповідача поновити договір оренди землі на тих самих умовах договору та на той же строк шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яка знаходиться на території м. Вишгород, вул. Кургузова, 11-а Київської області, загальною площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184:0105 під будівництво багатоповерхової житлової забудови. До вказаного листа-повідомлення позивачем додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Отримання вказаного листа не заперечувалося відповідачем.

Таким чином, позивач у встановлений пунктом 11.6. Договору оренди землі строк звернувся до відповідача з листом-повідомленням №038 від 28.02.2017 щодо поновлення договору оренди землі на 5 років, додавши до нього проект додаткової угоди, як це передбачено частинами 2, 4 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Як вбачається з листа Головного управління ДФС у Київській області №4665/10/10-36-17-0715 від 27.07.2017, у позивача за договором оренди від 02.07.2007 за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 11-А, загальною площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184:0105 станом на 30.06.2017 по орендній платі податковий борг відсутній.

Вказаний лист свідчить про належне виконання позивачем обов'язків щодо сплати орендної плати за Договором оренди землі від 02.07.2007.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту неналежного виконання позивачем інших зобов'язань за Договором оренди від 02.07.2007 відповідачем суду не надано. Жодних претензій від відповідача на адресу позивача щодо неналежного виконання умов Договору оренди останньому не надсилалось.

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції у судових засіданнях відповідач посилався на порушення позивачем вимог будівництва, зокрема, щодо поверховості об'єктів, що зводяться на спірній земельній ділянці. Однак, зазначені твердження відповідача не підтверджені жодними доказами, зокрема, висновками компетентних органів із вказаного приводу. Матеріали справи, у свою чергу, вказаних відомостей також не містять.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, оскільки лист-повідомлення №038 від 28.02.2017 щодо поновлення договору оренди землі на 5 років був отриманий відповідачем 01.03.2017, що підтверджується відміткою відповідача на вказаному листі, то відповідач відповідно до вимог частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк, а саме у період з 02.03.2017 по 02.04.2017 повинен був розглянути лист-повідомлення з проектом додаткової угоди та за результатами розгляду або прийняти рішення про поновлення договору оренди, або за наявності заперечень щодо поновлення направити позивачу лист-повідомлення про прийняте ним рішення.

Проте, відповідачем в порушення частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у місячний строк рішення про поновлення договору оренди землі чи відмову у поновленні договору оренди землі прийняте не було, а також листів-повідомлень про прийняте відповідачем рішення у встановлений законом строк останній позивачу не направляв.

У подальшому позивач повторно звертався до відповідача з листами-повідомленнями №073 від 06.04.2017, №102 від 11.05.2017, №98 від 11.05.2017, №099 від 11.05.2017, №109 від 24.05.2017, № 045 від 31.05.2017 та №143 від 27.06.2017 щодо поновлення договору оренди землі.

Натомість, рішенням Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки», прийнятим за результатами розгляду звернення ПАТ «Київська пересувна механізована колона-2» щодо поновлення дії договору оренди землі, відповідно до статті 31 Земельного кодексу України, пункту 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» припинено дію Договору оренди, укладеного між Вишгородською міською радою та акціонерним товариством «Київська пересувна механізована колона-2», на земельну ділянку, розташовану по вул. Кургузова, 11-А у м. Вишгороді, загальною площею 2,8 га, із змінами, внесеними договором про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.02.2013, у зв'язку із закінченням 02.07.2017 строку договору оренди.

Як зазначає відповідач, він листом №2-29/1137 від 06.07.2017 повідомив позивача про прийняте рішення Вишгородської міської ради від 30.06.2017 №25/5.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі посилається на вказане рішення Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017, яким відповідач здійснив своє волевиявлення, що полягає у запереченні проти поновлення договору оренди на новий строк та констатації його припинення у зв'язку із закінченням строку дії договору, на який його було укладено. Відповідач зазначає, що лист-повідомлення про поновлення договору оренди №038 від 01.03.2017 та питання про продовження (поновлення) дії договору оренди відповідно до частини 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» вчасно (у місячний термін) було розглянуто відповідачем на ХХІІ сесії VII скликання 30.03.2017, за результатами перегляду якого рішення про поновлення договору оренди не прийнято.

Зазначені доводи не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов'язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід'ємною частиною протоколу сесії ради.

Як вбачається із протоколу №27 від 30.03.2017 чергової ХХІІ сесії VII скликання (І пленарне засідання) Вишгородської міської ради Київської області, на засіданні якої були присутні 27 депутатів та міський голова, до порядку денного було включено питання про продовження (поновлення) дії договору оренди ПАТ «КПМК-2», однак, за результатами розгляду даного питання рішення прийнято не було. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Водночас, вказаний протокол не є доказом заперечення відповідача щодо поновлення договору оренди землі, оскільки за результатами голосування рішення по вказаному питанню взагалі не було прийняте (за проголосував 1 депутат, проти - 3 та утримались - 22, не проголосували - 2).

Посилання скаржника на те, що неприйняття Вишгородською міською радою Київської області на черговій ХХІІ сесії VII скликання (І пленарне засідання) рішення про поновлення Договору оренди свідчить про заперечення відповідача проти такого поновлення оцінюються судом критично, оскільки відсутність будь-якого рішення ради (чи то позитивного, чи то негативного для позивача) свідчить лише про невизначеність ради щодо поставленого на порядок денний питання та виключно про його невирішеність. Доводи скаржника у цій частині є безпідставними та ґрунтуються на вільному тлумаченні відповідачем як ситуації, що склалася, так і норм земельного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» за наявності заперечень відповідач повинен був надіслати позивачу лист-повідомлення про прийняте ним рішення, чого відповідачем зроблено не було.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні докази належного та своєчасного (у місячний строк) повідомлення відповідачем позивача про результати розгляду питання про продовження (поновлення) дії договору оренди ПАТ «КПМК-2» відповідно до вимог частини 5 статті 33 Закону України «Про оренди землі».

Поруч із цим, рішення Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» було прийняте з порушенням строку, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Твердження відповідача про те, що вищевказане рішення Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» було прийняте не у зв'язку з розглядом листа-повідомлення позивача щодо поновлення договору оренди на підставі частини 1-5 статті 33 «Про оренду землі», а на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та свідчить про заперечення скаржника щодо його поновлення саме на підставі частини 6 вказаної статті, не відповідає дійсності, оскільки в самому тексті вказаного рішення зазначено: «Розглянувши звернення Приватного акціонерного товариства «Київська пересувна механізована колона-2» щодо поновлення договору оренди землі…», у той час, як частина 6 вказаної статті передбачає зовсім іншу підставу для поновлення відповідного договору оренди після його закінчення. Не містить вказане рішення і посилань, як на підставу для його прийняття, на положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі». Отже, самим текстом оскарженого рішення міської ради підтверджується, що воно було прийняте у відповідь на лист позивача щодо поновлення договору оренди земельної ділянки, надісланий на виконання вимог частин 1-5 статті 33 «Про оренду землі», у зв'язку із закінченням строку дії договору оренди, але не з огляду на положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Таким чином, позивач, який належним чином виконував умови договору оренди, дотримався усіх вимог, передбачених частинами 1-4 статті 33 Закону України «Про оренду землі» для реалізації переважного права на поновлення договору оренди землі від 02.07.2007, а відповідач у встановлені частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренди землі» порядку та строк не повідомив позивача про наявність у нього будь-яких заперечень щодо поновлення дії такого Договору оренди, або ж про прийняття рішення за результатами розгляду листа-повідомлення позивача про поновлення Договору оренди.

Отже, відповідачем не було дотримано порядку і умов розгляду листа-повідомлення позивача, встановленого частиною 5 статті 33 Закону України «Про оренди землі».

Крім того, суд додатково наголошує, що, як вже зазначалось, 15.03.2017 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України було видано позивачу та генеральному підряднику приватному акціонерному товариству «Домобудівний Комбінат №4» дозвіл № ІУ 10 від 15.03.2017 на виконання будівельних робіт на орендованій за Договором від 02.07.2007 земельній ділянці.

Як вбачається з акта від 22.06.2017 Комунального підприємства «Бюро державної реєстрації» процента готовності об'єкта нерухомого майна, техніком з інвентаризації нерухомого майна проведене обстеження об'єкта нерухомого майна за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 11-а, за результатами якого встановлено, що загальний процент готовності об'єкта нерухомого майна - комплекс багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями складає 26 %.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90692811 від 27.06.2017 вбачається, що 23.06.2017 на підставі договору оренди земельної ділянки №5823 від 02.07.2007, Технічного паспорту №747 від 22.06.2017, виданого КП «Бюро державної реєстрації», та дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ 10 від 15.03.2017, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, за позивачем зареєстровано право власності на об'єкт незавершеного будівництва комплексу багатоповерхових житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, загальний процент готовності складає 26%, за адресою: Київська обл. Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Кургузова, буд. 11 А.

Згідно частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відтак, основоположним для поняття нерухомості є зв'язок із земельної ділянкою, адже лише земельна ділянка є нерухомістю в класичному розумінні цього поняття. З огляду на це, має бути забезпечений відповідний правовий зв'язок між земельною ділянкою та розташованою на ній нерухомістю (будинком, будівлею, спорудою), завдяки якому існувала б єдина правова доля цих об'єктів.

Враховуючи зазначене, відповідач, з огляду на принципи справедливості, добросовісності та розумності, вирішуючи питання про поновлення договору оренди землі, не повинен залишати без уваги факт розташування на спірній земельній ділянці об'єктів незавершеного будівництва позивача з метою недопущення правової невизначеності статусу земельної ділянки, на якій розташований належний позивачу об'єкт нерухомості. Неврахування вказаної обставини може призвести до порушення принципу цілісності вказаного об'єкту нерухомості та, як наслідок, порушення права власності ПрАТ «КПМК-2» на належне йому нерухоме майно (у даному випадку об'єкт незавершеного будівництва), що є неприпустимим з огляду на принцип непорушності права власності особи.

Відповідно до частини 1 статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, враховуючи вищевстановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про визнання незаконним, протиправним та скасування рішення Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки» є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Поруч із вищевикладеним, колегія суддів також наголошує на наступному.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини» 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та визнано юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналіз прецедентної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) дає підстави для формування позиції, що при вирішенні питань щодо порушення державами - учасницями Ради Європи положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї велика увага акцентується на дотриманні державою принципу «правомірних або законних очікувань» та захисту прав людини через призму цього принципу. Зокрема, у справах «Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії» та «Федоренко проти України» ЄСПЛ констатував, що відповідно до прецедентного права органів, які діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності (c.f. Рressos Соmpania Naviera S.A. v. Belgium, Рішення від 20 листопада 1995 року, серія А, №332, с. 21, п. 31; пункт 21 Рішення ЄСПЛ у справі «Федоренко проти України»).

У межах вироблених ЄСПЛ підходів до тлумачення поняття «майно», а саме в контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, це поняття охоплює як «наявне майно», так і активи, включаючи право вимоги, з посиланням на які заявник може стверджувати, що він має принаймні законні очікування стосовно ефективного здійснення свого «права власності» (пункт 74 Рішення ЄСПЛ від 2 березня 2005 року у справі «Von Мaltzan and others v. Germany»), ЄСПЛ робить висновок, що певні законні очікування заявників підлягають правовому захисту.

Позивач, як вказувалось вище, виконав усі необхідні умови, передбачені частинами 1-4 статті 33 Закону України «Про оренду землі», для реалізації переважного права на поновлення Договору оренди землі від 02.07.2007.

Отже, неповідомлення у встановлений законом строк відповідачем позивача у відповідь на його звернення про будь-які заперечення проти поновлення Договору оренди та неприйняття міською радою у встановлений строк відповідного рішення про поновлення договору оренди вплинуло на «правомірні очікування» та «законні сподівання» позивача, яким було дотримано усі вимоги законодавства щодо реалізації передбаченого Договором оренди права позивача на продовження договору оренди, які підлягають захисту відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з огляду на вищевикладені обставини.

Із приводу заявленої ПрАТ «КПМК-2» позовної вимоги про визнання поновленим Договору оренду, а додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною в редакції позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 6-9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава та порядок поновлення договору оренди, ніж встановлена у частинах 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин 6-9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;

- орендар належно виконує свої обов'язки за договором;

- відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди;

- сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №6-4цс15, від 25.02.2015 у справі №6-219цс14.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, спірна земельна ділянка не поверталась позивачем відповідачу, позивач продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою після закінчення строку дії Договору оренди, на земельній ділянці знаходиться об'єкт незавершеного будівництва, що належить позивачу, будівництво якого триває, та належно виконує свої обов'язки за договором оренди землі від 02.07.2007, у тому числі щодо сплати орендної плати, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями №11 від 21.07.2017, №71 від 29.08.2017, №127 від 29.09.2017, №161 від 26.10.2017, №214 від 23.11.2017 та №215 від 24.11.2017 на загальну суму 151 243,95 грн.

У матеріалах справи наявні листи Вишгородської міської ради №2-29/1137 від 06.07.2017 та №2-29/1166 від 12.07.2017, в яких відповідач повідомив позивача про рішення Вишгородської міської ради №25/5 від 30.06.2017 «Про припинення дії договору оренди земельної ділянки», яким припинено договір оренди землі від 02.07.2007, проте доказів направлення вказаних листів позивачу відповідачем не надано.

Посилання скаржника на те, що факт вручення позивачу листа від 06.07.2017 №2-29/1137 підтверджується розпискою позивача на ньому від 07.07.2017 (том 1, а.с. 227) оцінюються судом критично, оскільки дана обставина позивачем категорично заперечувалась, поруч із чим із вказаної розписки неможливо встановити, ким насправді був отриманий зазначений лист (відсутнє прізвище та ініціали особи, що його отримала).

За сукупності таких обставин, вказана розписка на листі від 06.07.2017 №2-29/1137 не є належним доказом вручення позивачу (ПрАТ «КПКМ-2») вказаного листа 07.07.2017.

Крім того, вищезазначені листи не містять заперечень відповідача щодо користування позивачем земельною ділянкою за Договором оренди землі від 02.07.2007 після закінчення строку його дії чи вимоги про повернення земельної ділянки позивачем.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення відповідачем позивача протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди, а саме з 03.07.2017 по 03.08.2017, про відмову у поновленні договору оренди.

Отже, оскільки позивач продовжує користуватись земельною ділянкою за Договором оренди землі від 02.07.2007, належно виконує свої обов'язки за договором, а в матеріалах справи відсутнє повідомлення відповідача про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди, суд дійшов висновку, що договір оренди землі від 02.07.2007 вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Тобто, нормами чинного законодавства встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі та передбачена можливість укладення правочинів про зміну договору за рішенням суду (статті 187, 188 Господарського кодексу України).

Таким чином, оскільки правовий механізм поновлення договору оренди на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачає його поновлення на той самий строк та на тих самих умовах в силу прямого припису законодавця, позовна вимога про визнання договору оренди земельної ділянки за адресою: вул. Кургузова, 11-А у м. Вишгороді Київської області, загальною площею 2,8 га, кадастровий номер :01:184 :0105, цільове призначення: для будівництва багатоповерхової житлової забудови, що був укладений між Вишгородською міською радою та АТ «Київська пересувна механізована колона-2» від 02.07.2007, посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу за реєстровим №5823, поновленим, а Додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки укладеною на тих самих умовах у сформульованій позивачем редакції є обґрунтованою, доведеною та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Судом взяті до уваги доводи апеляційної скарги відповідача щодо некоректності посилання суду першої інстанції в оскарженому рішенні на норми частини 2 статті 120 Земельного кодексу України та частини 3 статті 7 Закону України «Про оренду землі». Водночас, зазначене не впливає на висновки суду щодо наявності підстав для поновлення договору оренди та укладення додаткової угоди до нього з огляду на положення частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» та не спростовує законності прийнятого судом рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Вишгородської міської ради є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Вишгородської міської ради на рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі №911/2786/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 30.11.2017 у справі №911/2786/17 залишити без змін.

Матеріали справи №911/2786/17 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 20.03.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді О.М. Гаврилюк

Г.В. Корсакова