РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.03.2018Справа № 910/222/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

За позовом фізичної особи - підприємця Мельника Олексія Леонідовича

до товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис-Груп»

про стягнення 37 609,59 грн.

за участю представників сторін:

від позивача Палецький С.Ю. (довіреність № б/н від 29.05.2017)

від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Мельник Олексій Леонідович (далі - позивач) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис-Груп» (далі - відповідач) про стягнення 37 609,59 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем його обов'язку своєчасно та в повному обсязі оплатити послуги, надані позивачем за договором на здійснення міжнародних транспортних перевезень № 004/17 від 10.10.2017.

У зв'язку з цим, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача борг у розмірі 37 609,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.01.2018 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків у п'ять днів з дня вручення цієї ухвали.

24.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява позивача про усунення недоліків позову, яку позивач направив поштою.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2018 призначено судове засіданні у порядку спрощеного позовного провадження зі стадії відкриття провадження на 20.02.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.02.2018 відкладено розгляд справи у порядку спрощеного провадження на 13.03.2018.

У судовому засіданні 13.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та правомірними, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Суд зазначає, що відповідачу 23.02.2018 була направлена ухвала господарського суду міста Києва від 20.02.2018 у справі № 910/222/18, в якій повідомлялося про дату, час і місце судового засідання, проте дана ухвала не була вручена відповідачу, а на дату проведення даного судового засідання поштове відправлення не повернулося до суду.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст.165, ст.202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

10.10.2017 між фізичною особою - підприємцем Мельником Олексієм Леонідовичем (перевізником) та товариством з обмеженю відповідальністю «Мемфис-Груп» (замовником) було укладено договір № 004/17 на здійснення міжнародних транспортних перевезень (далі - договір), згідно з умовами якого визначено порядок взаємовідносин між сторонами, що виникають при плануванні, організації, здійсненні та розрахунку за міжнародні автомобільні перевезення вантажів транспортними засобами перевізника за заявками замовника.

Відповідно до умов п. 2.3. договору замовник доручає і надає для перевезення вантаж, а перевізник зобов'язується здійснити перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні до умов заявок замовника, а замовник зобов'язується сплатити погоджену сторонами провізну плату.

За умовами п. 2.4 договору заявка є невід'ємною частиною цього договору, в якій відображаються істотні умови кожного конкретного перевезення, а саме: найменування товару, кількість (вага) та пакування вантажу, його особливі характеристики, найменування та місцезнаходження відправника та одержувача вантажу, пункти відправлення та призначення вантажу, маршрути перевезення, державні реєстраційні номери транспортного засобу, прізвища, ім'я, по-батькові та інші особисті дані водія транспортного засобу, вимоги щодо завантаження та розвантаження або строк виконання перевезення, розмір провізної плати, інші вимоги перевезення вантажу.

На підставі замовлення № 000710/0 від 10.10.2017 позивач зобов'язався здійснити перевезення вантажу за маршрутом Україна - Німеччина; дата завантаження - 11.10.2017; дата доставки вантажу - 17-18.10.2017; найменування товару - брикети на піддонах; вартість перевезення 1200 Євро по курсу НБУ на момент розвантаження; строк оплати - 7 днів після отримання оригіналів документів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснив дане перевезення вчасно - 17.10.2017 та без зауважень.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем були надані послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні за маршрутом Україна - Німеччина на суму 1200 Євро, що еквівалентно станом на 17.10.2017 сум в розмірі 37 609,59 грн.

Факт перевезення вантажу підтверджується відповідною міжнародною товарно-транспортною накладною CMR, вантажоодержувачем товар було отримано, про що свідчить підпис уповноваженої особи та печатка вантажоодержувача в графі 24 CMR - «вантаж отримано».

Відповідні документи на оплату було надіслано позивачем відповідачу, що підтверджується фіскальним чеком поштової установи від 25.10.2017.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, надані послуги з перевезення вантажу у міжнародному сполученні на суму 37 609,59 грн. не оплачені.

Таким чином, судом встановлено, що позивач свої зобов'язання з поставки товару перед відповідачем виконав належним чином.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ст. 307 Господарського кодексу України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до приписів статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не спростовано факт отримання послуг з перевезення вантажу за представленою міжнародною товарно-транспортною накладною та не надано доказів оплати послуг на суму 37 609,59 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 37 609,59 грн. підлягає задоволенню.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Мемфис-Груп» (02225, м. Київ, вул. Теодора Драйзера, 21, ідентифікаційний код 33144224) на користь фізичної особи - підприємця Мельника Олексія Леонідовича (45602, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) борг у розмірі 37 609,59 грн. (тридцять сім тисяч шістсот дев'ять грн. 59 коп.) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова