ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/613/17
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Богатиря К.В.

Суддів: Величко Т.А., Мишкіної М.А.

Секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:

від ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2, ордер ОД № 251215, дата видачі: 14.12.17

від ТОВ «Панстрой» - генеральний директор ОСОБА_3, виписка з ЄДР юр. осіб, ФОП та гром. формувань № 3359/5, дата видачі: 25.11.16

від ТОВ «Группа компаній «Главстрой» - адвокат ОСОБА_4, ордер серії ОД № 251165, дата видачі : 22.01.18;

Представник ТОВ «НЕОС Лізинг» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 22 травня 2017 року (суддя суду першої інстанції: ОСОБА_5; час і місце оголошення рішення: 22.05.2017 о 13:01 год., 65119, м. Одеса, пр. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області, зала судових засідань № 13)

по справі № 916/613/17

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1. ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой»;

2. ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «НЕОС Лізинг»;

3. ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой»

про визнання рішення загальних зборів та укладених договорів недійсними

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой», ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «НЕОС Лізинг» та до ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой», в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014 за № 26; визнати недійсним з моменту укладення договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014, укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой», а також визнати недійсним з моменту вчинення правочин, оформлений актом приймання передачі від 13.08.2014 між ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой».

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.05.2017 у задоволенні позову до відповідачів ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой», ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «НЕОС Лізинг», ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» відмовлено.

Вказане рішення суд першої інстанції мотивував наступним.

Рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014 за № 26, згідно з яким було вирішено укласти договір про переведення передавання прав та обовязків до договору фінансового лізингу та договір поруки, а також надано дозвіл та повноваження та таке укладення, є ненормативним актом органу товариства, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

Позов, предметом якого є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», що оформлене протоколом від 13.08.2014 за № 26, яким вирішено питання про укладення договорів, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке рішення органу юридичної особи вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його визнання недійсним не породжує наслідків для учасників товариства, оскільки у відповідачів відповідні права та обовязки виникли на підставі, зокрема, договору про переведення боргу та передання прав та обовязків.

Вимоги про визнання недійсним договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014, укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой» вже були предметом розгляду у справі № 916/2491/15, де суд відмовив у задоволенні такого позову.

Суд не вбачає, яким чином задоволення позову про визнання недійсним акту, підписаному на виконання умов договору, може відновити права або законні інтереси позивача. Вказаний акт прийому-передачі майна не є правочином.

19 липня 2017 року до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2017, в якій апелянт просить рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на порушенням норм матеріального та процесуального права, а також при неповному зясуванні обставин, які мають значення для справи, а саме:

- пунктом 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 року № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин» передбачено, що рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнанні недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України «Про господарські товариства», статтею 35 Закону України «Про акціонерні товариства», статтею 15 Закону України «Про кооперацію»;

- при вирішенні спору господарський суд взагалі не досліджував фактичних обставин, повязаних із скликанням, призначенням та проведенням спірних загальних зборів;

- про проведення загальних зборів учасників товариства 13.08.2014 і про порядок денний ОСОБА_1М не було повідомлено, та матеріали справи не містять доказів спростування даного факту та здійснення дій на організацію проведення зборів;

- суд першої інстанції не врахував, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства загальних зборах. Таким чином, висновок місцевого господарського суду про те, що права ОСОБА_1 оспорюваним рішенням загальних зборів не порушені та визнання останнього недійсним не породжує для ОСОБА_1 наслідків є помилковим і упередженим;

- відмовляючи в задоволенні вимог про визнання недійсним спірного договору суд послався на рішення господарського суду Одеської області від 21.06.2014, яким було відмовлено ТОВ «Группа компаній «Главстрой» в задоволенні позову про визнання недійсним цього ж договору, однак суд не врахував, що ОСОБА_1 не був ані стороною, ані учасником вказаного судового провадження;

- рішення загальних зборів ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014, насправді не приймалось, загальні збори учасників не скликалися і не проводилися, а підпис ОСОБА_1 як учасника товариства на даному протоколі підроблений;

- загальними зборами ТОВ «Группа компаній «Главстрой» директору товариства не надавався дозвіл та повноваження на укладання спірного договору про переведення боргу та передання прав та обовязків від 13.08.2014;

- згідно проігнорованому судом першої інстанції висновку судово-почеркознавчої експертизи Київського наукового-дослідного інституту судових експертиз від 28.12.2016, призначеної в рамках розслідування кримінального провадження № 0009525, зареєстрованого в 2014 році за заявою ОСОБА_1, підпис від його імені у договорі про переведення боргу та переведення прав та обовязків від 13.08.2014 виконаний не самим ОСОБА_1, а іншою особою з частковим наслідуванням його підпису;

- предмет лізингу вибув з володіння поза волею його законного користувача ТОВ «Группа компаній «Главстрой», волі ОСОБА_1 як засновника та в порушення корпоративних прав та інтересів ОСОБА_1

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 та розгляд апеляційної скарги призначено на 21.08.2017р. о 10:30 год.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги неодноразово відкладався.

У звязку із перебуванням головуючого судді Бєляновського В.В. у відпустці, розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 05.01.18 № 13 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/613/17.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи, справу розподілено на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Богатиря К.В., суддів Величко Т.А., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 09.01.2018р. (у складі колегії суддів: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів Величко Т.А., Жекова В.І.) прийнято до свого провадження у новому складі колегії суддів апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2017 по справі № 916/613/17 та повторно почато розгляд справи по суті; розгляд справи призначено на 22.01.2018 о 15:00год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 (у складі колегії суддів: головуючого судді - Богатиря К.В., суддів Величко Т.А., Жекова В.І.) повідомлено сторін про призначення розгляду справи № 916/613/17 на 12.02.2018 о 12:30 год.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду № 163 від 12.02.2018 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/613/17, у звязку із перебуванням судді - члена колегії: Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2018, сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Богатир К.В., судді: Величко Т.А., Мишкіна М.А.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 (колегією суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Величко Т.А., Мишкіної М.А.) прийнято апеляційну скаргу до провадження з призначеним розглядом на 12.02.2018 о 12:30 год.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 повідомлено сторін про призначення розгляду справи № 916/613/17 на 01.03.2018 о 13:45 год.

22 січня 2018 року до Одеського апеляційного господарського суду від адвоката ОСОБА_2 (яка є представником позивача) надійшли наступні документи:

1) клопотання про призначення експертизи, в якому заявник просить призначити по справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (м. Дніпро, вул. Січеславська набережна, 17) на розгляд якої поставити наступні питання:

- Чи виконано підпис на рішенні загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлено протоколом № 26 від 13 серпня 2014 року напроти графи «секретар зборів» ОСОБА_1;

- Чи виконано підпис на договорі про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13 серпня 2014року у розділі «Лізингоодержувач» ОСОБА_1.

- Чи виконано підпис на акті приймання-передачі до договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків до договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012 у розділі «Лізингоодержувач» ОСОБА_1;

2) клопотання про витребування доказів, в якому заявник просить:

- витребувати у ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой» оригінали договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014 та акт приймання-передачі до договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків до Договору фінансового лізингу від 13.08.2014;

- витребувати у ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «НЕОС Лізинг» акт приймання передачі предмету лізингу між ТОВ «УніКредіт Лізинг» та ТОВ «Группа компаній «Главстрой» підписаний в рамках договору про переведення борг та передавання прав та обовязків від 13.08.2014;

- у випадку ухилення ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой» від надання оригіналів документів, а саме договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014 та акт приймання-передачі до договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків до Договору фінансового лізингу від 13.08.2014 прошу визнати наступні обставини встановленими, а саме підпис на рішенні загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлено протоколом № 26 від 13 серпня 2014 року напроти графи «секретар зборів» виконаний не ОСОБА_1; що підпис на договорі про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13 серпня 2014року у розділі «Лізингоодержувач» виконаний не ОСОБА_1; що підпис на акті приймання-передачі до договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків до договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012 у розділі «Лізингоодержувач» виконано не ОСОБА_1.

3) клопотання про залучення документів, в якому заявник просить залучити до матеріалів справи наступні документи:

- копії документів при оформлені вантажної митної декларації;

- копія листа № 4/4447 від 30.03.2017;

- копія висновку експерта від 28.12.2016;

- копія ухвали Апеляційного суду Одеської області;

- копії направлення повідомлень про допит свідків з доказами відправки;

- копії направлення клопотань сторонам по справі з доказами направлення.

4) клопотання про виклик свідків, в яких заявник просить:

- визнати явку генерального директора ТОВ «НЕОС Лізинг» ОСОБА_7 та директора з продажу ОСОБА_8 обовязковою та допитати у якості свідка; зобовязати генерального директора ТОВ «НЕОС Лізинг» ОСОБА_7 та директора з продажу ОСОБА_8 надати суду показання свідка;

- визнати явку директора ТОВ «Панстрой» ОСОБА_9 обовязковою та допитати його у якості свідка; зобовязати ОСОБА_9, який працює директором ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой» надати суду показання свідка;

- визнати явку засновника ТОВ «Группа компаній «Главстрой» ОСОБА_10 обовязковою; зобовязати ОСОБА_10 який є засновником ТОВ «Группа компаній «Главстрой» надати суду показання свідка, в якій повідомити обставини проведення загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой», що відбулись 13 серпня 2014 року та оформлені протоколом № 26 та стали підставою для укладання договору переведення боргу та передавання прав та обовязків за лізинговим договором № 4106L12/00 від 17.08.2012 з ТОВ «УніКредіт Лізинг» на користування буровою установкою Бауер BG20, від компанії ТОВ «Группа компаній «Главстрой» на ТОВ «Панстрой».

Розглянувши клопотання про призначення експертизи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що дане клопотання не обґрунтоване та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

В матеріалах справи № 916/613/17 міститься копія протоколу № 26 загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» від 13.04.2014р., яка відповідно до пояснень позивача була зроблена з іншої копії. Оригінал означеного протоколу в матеріалах справи відсутній, та під час розгляду справи сторонами не надавався.

ОСОБА_11 із п.п. 1.1. п. 1 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 (надалі - Інструкція) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Таким чином, провести експертне дослідження протоколу № 26 загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» від 13.04.2014 не видається можливим у звязку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу зазначеного протоколу.

Експертиза договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13 серпня 2014 року вже двічі проводилась, та в матеріалах справи № 916/613/17 міститься висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2016 № 19331/19332/16-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз. Окрім того, у матеріалах даної справи відсутній оригінал вказаного договору, який був вилучений слідчими органами Національної поліції України та до теперішнього часу сторонам по справі не повернутий у звязку із проведенням слідчих дій в рамках кримінального провадження. Як вже було визначено колегією суддів, без направлення експерту оригіналу документу проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів є неможливим, що витікає з відповідної Інструкції.

Щодо проведення експертизи акту приймання-передачі до договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків до договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012, колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належного обґрунтування необхідності проведення даної експертизи, та відсутній оригінал вказаного документу, що унеможливлює його експертне дослідження.

Щодо клопотання про витребування доказів, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ст. 81 ч. 1 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст. 80 ч. 2 та ч. 3 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

В даному випадку позивач просить витребувати докази, які вже були фактично витребувані ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2017, від 05.12.2017 (вдруге), від 14.12.2017 (третій раз). Невиконання ухвал суду сторонами у даній справі з причин відсутності оригіналів витребуваних документів (письмові пояснення є в матеріалах справи) не є підставою для винесення ще четвертої ухвали з вказаного питання.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів дійшла висновку щодо необґрунтованості клопотання апелянта про витребування доказів.

Що стосується клопотання апелянта про виклик свідків, колегія суддів апеляційного господарського суду також вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_11 зі ст. 88 Господарського процесуального кодексу України:

1. Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка.

2. У заяві свідка зазначаються імя (прізвище, ім'я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів звязку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність зявитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

3. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

4. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Як визначено статтею 89 Господарського процесуального кодексу України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Таким чином, як визначено нормами Господарського процесуального кодексу України, показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка та лише у разі наявності певних обставин, зазначених у ч. 1 ст. 89 ГПК України, суд може викликати свідка для допиту у суді. Тобто, заява свідка передує його виклику для допиту.

Судом у даній справі не досліджено заяви свідків, яких позивач просить викликати для допиту, висновків про суперечливість показань свідків у їх заявах іншим доказам по справі, або наявності сумніву щодо змісту, достовірності чи повноти таких заяв, суд не робив.

Матеріали справи не містять заяв з письмовими показаннями свідків, яких просить представник апелянта викликати на допит, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення даного клопотання.

У судове засідання 01.03.2018р. зявилися представник позивача, представники відповідача-1 та відповідача-3, відповідач-2 по справі не зявився без повідомлення про причини неявки. Доказом фактичного направлення ухвали ОАГС від 12.02.2018р. на адресу сторін є відбиток штампу канцелярії Одеського апеляційного господарського суду на зворотньому боці останнього аркушу вказаної ухвали, реєстр поштових відправлень ОАГС, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, та роздруківки з сайту Укрпошти. Вказані документи додані до матеріалів справи та в повній мірі свідчать про належне повідомлення відповідача-2 про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги Одеським апеляційним господарським судом. Так реєстр поштових відправлень від 13.02.2018 засвідчує факт відправлення ухвали суду на адресу ТОВ «НЕОС Лізинг», отримання останнім поштового відправлення підтверджено роздруківкою з сайту Укрпошти за номером відправлення, де міститься наступна інформація: 23.02.2018 о 17:47 у м. Києві відбулося вручення за довіреністю.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 01.03.2018р., не визнавалась апеляційним господарським судом обовязковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, апеляційний господарський суд встановив наступне.

17 серпня 2012 року між ТОВ «УніКредіт Лізінг», правонаступником якого є відповідач-2 (лізингодавець), що підтверджено витягом з ЄДР (вказані юридичні особи мають єдиний ідентифікаційний номер), та відповідачем-3 (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу №4106L12/00 (далі по тексту Договір) (т.1 а.с.15-29), відповідно до розділу договору «Визначення», предмет лізингу означає обладнання або майно, зазначене у додатку № 1 «Специфікація» до договору фінансового лізингу. Предметом лізингу є майно бувше у експлуатації, тобто те, що на дату акту приймання-передачі вже перебувало у користуванні, про що лізингоодержувач був повідомлений до підписання цього договору, і, після попереднього огляду, погодився прийняти зазначені у цьому договорі зобовязання, у тому числі, і ті, що стосується предмету(ів) лізингу. Для зручності, далі за текстом під терміном «Предмет лізингу», що застосовується в однині, слід розуміти ту кількість предметів лізингу, що фактично передається у користування лізингоодержувачу згідно укладених Спеціальних умов договору фінансового лізингу.

Вступна частина договору лізингу містить положення про те, що фінансовий лізинг означає операцію з передачі Предмета Лізингу Лізингоодержувачу в користування на строк (який у будь-якому випадку не повинен бути менше 1 (одного) календарного року) та на умовах погоджених в Договорі фінансового лізингу, з передачею Предмета Лізингу Лізингоодержувачу у власність згідно з цим або окремо укладеним Сторонами договором купівлі-продажу, якщо це необхідно, після закінчення Строку Лізингу та після виконання Лізингоодержувачем всіх своїх зобовязань за Договором фінансового лізингу.

ОСОБА_11 із додатком № 1 «Специфікація» до наведеного договору предметом лізингу є бурова установка Bauer BG-20V, б/у 2007 року випуску, номер 1279, у розібраному вигляді для транспортування.

Відповідно до п. 1.1 Договору, лізингодавець бере на себе зобовязання передати предмет лізингу у користування лізингоодержувачу на строк та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що строк лізингу починається з дати передачі та закінчується у відношенні кожного конкретного предмету лізингу в останню дату платежу, зазначену у додатку № 2 до договору. Лізингоодержувач не має права односторонньо розірвати договір фінансового лізингу до закінчення строку Лізингу, тобто до 20.08.2016р згідно із додатком № 2.

ОСОБА_11 п. 3.3 Договору Лізингоодержувач зобовязаний оглянути предмет(и) лізингу на власний ризик та за власний рахунок у дату поставки та в місці поставки. За результатами огляду, в вищезазначений термін, Лізингоодержувач і лізингодавець підписують акт приймання-передачі, який має засвідчувати повне прийняття предмету(ів) лізингу лізингоодержувачем. Предмет(и) лізингу вважається прийнятим лізингоодержувачем повністю і у належному технічному стані після підписаного акта приймання-передачі та/або усіх актів приймання передачі.

Відповідно до п. 3.5. Договору, Лізингоодержувач зобовязаний взяти Предмет Лізингу на облік на своєму балансі з ОСОБА_12.

Пунктом 12.1 Договору визначена передача права власності. По закінченню Строку Лізингу та після здійснення всіх платежів за Договором фінансового лізингу, Лізингодавець та Лізингоодержувач підпишуть Свідоцтво про передачу права власності згідно з формою, яку надасть Лізингодавець яке буде документом, що підтверджує передачу права власності на Предмет Лізингу від Лізингодавця до Лізингоодержувача та яке невідємною частиною цього Договору. ОСОБА_12 права власності повинна відбуватися без будь-якої гарантії з боку Лізингодавця по відношенню до Предмету Лізингу.

На підставі акта приймання-передачі від 17.08.2012 лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв предмет фінансового лізингу відповідно до договору.

Пунктом 13.10 договору встановлено, що Лізингоодержувач не може передавати, заставляти або передавати повністю або частково будь-які свої права, зобовязання та обовязки за цим договором без попередньої письмової згоди лізингодавця.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.11.2011р. за № 4026366 був зареєстрований статут ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой».

Засновниками (учасниками) ОСОБА_6 є ОСОБА_1, та ОСОБА_13.

Відповідно до п. 4.3. Статуту ТОВ «Группа компаній «Главстрой», ОСОБА_1 є учасником товариства та володіє 50%, ОСОБА_13 є учасником товариства та володіє 50%.

ОСОБА_11 п. 7.1. та 7.2. Статуту, управління ОСОБА_6 здійснюють його органи. Органами управління ОСОБА_6 є Загальні збори засновників, виконавчий орган та інші органи, передбачені Статутом.

Як зазначено в п.п. 7.3.1. п. 7.3. Статуту, органами управління та контролю ОСОБА_6 є загальні збори засновників.

Відповідно до п.п. 7.5.11. п. 7.5. Статуту, до виключної компетенції Загальних зборів засновників належить затвердження значних угод, повязаних з придбанням або відчуженням майна ОСОБА_6. Значною вважається угода або декілька взаємоповязаних угод, предметом яких є придбання, відчуження, застава, іпотека або можливість відчуження активів ОСОБА_6, вартість яких складає більше 1 000 000,00грн.

ОСОБА_11 із п. 7.6. Статуту, питання, віднесенні до виключної компетенції Загальних зборів засновників ОСОБА_6, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу ОСОБА_6. Розгляд інших питань діяльності ОСОБА_6 здійснюється за розсудом Загальних зборів засновників.

Пунктом 7.30. Статуту визначено, що директор здійснює від імені ОСОБА_6 будь-які угоди, розпоряджається майном ОСОБА_6, за виключенням випадків, віднесених Статутом та внутрішніми нормативними актами ОСОБА_6 до компетенції Зборів засновників.

В матеріалах справи міститься копія протоколу № 26 від 13.08.2014р. загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой». Оригінал вказаного протоколу у матеріалах даної справи відсутній, про що також було зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Відповідно до означеного протоколу № 26 на загальних зборах засновників приймали участь два засновника ОСОБА_1 та ОСОБА_13, що підтверджується змістом протоколу та відповідними підписами, проставленими у кінці протоколу.

Порядок денний:

1. Укладення та підписання ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» з ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ» договору про переведення боргу та передання прав та обовязків до Договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р. Загальна сума зобовязань ТОВ «Группа компаній «Главстрой» за договором фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р., складає гривневий еквівалент 313 265,84євро, що на день укладання договору про переведення боргу та передання прав та обовязків становить 5 560 468,66гривень.

2. Укладення та підписання ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» з ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ» Договору поруки до Договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р., укладеним між ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ». Загальна сума зобовязань ТОВ «Группа компаній «Главстрой» за Договором поруки складає гривневий еквівалент 407 245,59євро, що на день укладання Договору поруки становить 7 228 609,20гривень.

3. Призначення повноважної особи для укладення договору про переведення боргу та передання прав та обовязків та Договору поруки до Договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р.

Збори одноголосно ухвалили:

1. Укласти ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» з ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ» договір про переведення прав та обовязків до Договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р. Загальна сума зобовязань ТОВ «Группа компаній «Главстрой» за договором фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р., складає гривневий еквівалент 313 265,84євро, що на день укладання договору про переведення боргу та передання прав та обовязків становить 5 560 468,66гривень.

2. Укласти ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» з ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ» Договір поруки до Договору фінансового лізингу № 4106L12/00 від 17.08.2012р., який укладений між ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТОВ «ПАНСТРОЙ». Загальна сума зобовязань ТОВ «Группа компаній «Главстрой» за Договором поруки складає гривневий еквівалент 407 245,59євро, що на день укладання Договору поруки становить 7 228 609,20гривень.

3. Надати дозвіл та повноваження на укладення вказаного вище договору про переведення боргу та передання прав та обовязків та Договору поруки директору ТОВ «Группа компаній «Главстрой» ОСОБА_1, ідентифікаційний номер 2845409

Таким чином вбачається, що Статутом ТОВ «Группа компаній «Главстрой» не було обмежено право директора товариства на укладення господарських угод, а лише передбачено затвердження значних угод, сума яких перевищує 1 000 000,00грн. Затвердження вже укладеної угоди ніяким чином не впливає на її чинність, що витікає з норм діючого законодавства та положень Статуту товариства, але зобовязує виконавчий орган в особі директора товариства згідно до п.п. 7.5.11. п. 7.5. Статуту скликати позачергові загальні збори засновників для затвердження укладеної значної угоди. В такий спосіб засновники здійснюють контроль та управління діяльністю господарського товариства, в тому числі з питань відчуження його майнових активів на значні суми. Позбавлення учасників товариства законного права на затвердження значних угод є порушенням їх корпоративних прав, які захищаються Законом України «Про господарські товариства».

Як вбачається з розяснень, наданих у пункті 40 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», судам необхідно враховувати, що в пункті «і» частини пятої статті 41 Закону про господарські товариства до компетенції загальних зборів віднесено затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує вказану в статуті товариства, а не їх укладення. У разі, якщо в установчих документах товариства право виконавчого органу товариства на укладення договору не обмежено, факт незатвердження договору після укладення не зумовлює його недійсності.

В даному випадку загальні збори за змістом протоколу № 26 вирішили питання щодо укладення товариством вказаних договорів та надали дозвіл та повноваження на такі дії директору товариства.

Також судом встановлено, що 13.08.2014 між відповідачем-2 (лізингодавець), відповідачем-3 (лізингоодержувач) та відповідачем-1 (новий лізингоодержувач) укладено договір про переведення боргу та передання прав та обовязків (т. 1 а.с. 30), згідно з умовами якого, за згодою лізингодавця, лізингоодержувач переводить на нового Лізингоодержувача свій борг, а також передає усі права та обовязки, що витікають з умов договору фінансового лізингу від 17.08.2012 № 4106L12/00, а новий лізингоодержувач бере на себе борг Лізингоодержувача за договором фінансового лізингу. Предметом лізингу за договором фінансового лізингу є бурова установка Bauer BG-20V, б/у 2007 року випуску, номер шасі (рами) 639, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Пунктом 3 спірного договору визначено, що з моменту підписання сторонами цього договору і акта приймання-передачі предмету лізингу, до нового лізингоодержувача переходять у повному обсязі усі права та обов'язки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу.

ОСОБА_11 пункту 4 цього договору лізингодавець зобовязався на дату укладення спірного договору передати новому лізингоодержувачу предмет лізингу та супутні документи, що оформляється підписанням акта приймання - передачі. У випадку не здійснення передачі предмета лізингу у строк, визначений цим договором, він вважається таким, що втратив чинність.

Відповідно до пунктів 5 та 6 договору в момент підписання цього договору лізингоодержувач передає новому лізингоодержувачу всю інформацію і документацію, що підтверджує його права і обовязки перед лізингодавцем за договором фінансового лізингу. На дату підписання цього договору новий лізингоодержувач засвідчує, що він мав можливість ознайомитися із суттю зобов'язання, що витікає із договору, шляхом вивчення оригіналу договору зі всіма додатками до нього, не має жодних заперечень проти вимог лізингодавця, визнає всю заборгованість лізингоодержувача перед лізингодавцем, що має місце станом на дату укладення цього договору і погоджується виконувати зобов'язання, що витікають з договору своєчасно та в повному обсязі.

Положеннями пункту 7 договору встановлено, що новий лізингоодержувач повідомлений про вимоги та можливі спори за договором фінансового лізингу між лізингоодержувачем і лізингодавцем.

У пункті 8 договору визначено, що на дату укладення цього договору:

- невідшкодована вартість ціни предмету лізингу становить 228 076,28 Євро, що по курсу 9,77652978 грн. за 1 (одне) Євро, складає 2 229 794,50 грн. у т.ч. ПДВ 371 632,42 грн.;

- прострочена заборгованість по відшкодуванню вартості предмету лізингу становить 308 059,63 грн., у т.ч. ПДВ 51 343,27 грн.;

- прострочена заборгованість по комісійній винагороді становить 386 501,75 грн. без ПДВ.

Пунктом 9 договору передбачено, що новий лізингоодержувач:

- по 15.08.2014 (включно) оплачує лізингодавцю наступні платежі та відшкодовує вказані нижче суми:

- прострочену заборгованість по відшкодуванню вартості предмету лізингу у розмірі 229 891,49 грн. у т.ч. ПДВ 38 315,25 грн.;

- прострочену заборгованість по комісійній винагороді у розмірі 294 245,15 грн. без ПДВ;

- по 31.08.2014 (включно) оплачує лізингодавцю наступні платежі та відшкодовує вказані нижче суми:

- прострочену заборгованість по відшкодуванню вартості предмету лізингу у розмірі 78 168,14 грн. у т.ч. ПДВ 13 028,02 грн.;

- прострочену заборгованість по комісійній винагороді у розмірі 92 256,60 грн. без ПДВ;

- неустойку у розмірі 25 000,00 грн. без ПДВ;

- додаткові витрати за повідомлення у розмірі 700,00 грн. у т.ч. ПДВ 116,67 грн.;

- комісію за переведення боргу у розмірі 2 595,86 Євро, що по курсу 17,75 грн. за 1 (одне) Євро становить 46 076,52 грн. у т.ч. ПДВ 7 679,42 грн.

ОСОБА_11 пункту 12 договору з моменту підписання сторонами цього договору новий лізингоодержувач зобовязується виконувати усі умови договору фінансового лізингу, які мав би виконати лізингоодержувач з моменту його укладення до повного виконання всіх передбачених ним зобовязань. Починаючи з дати укладення цього договору, всі права та обовязки лізингоодержувача за договором фінансового лізингу переходять до нового лізингоодержувача, який стає лізингоодержувачем за договором фінансового лізингу.

Пунктом 16 договору сторони свідчать про дійсні наміри кожної із сторін до вчинення правочину, а також відсутність у сторін заперечень щодо кожної з умов правочину, однакового розуміння сторонами значення, умов правочину та його правових наслідків для кожної із сторін, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

На виконання умов спірного договору, 13.08.2014 між позивачем та відповідачем-1 складено акт приймання - передачі до договору про переведення боргу та передання прав та обовязків до договору фінансового лізингу (т. 1 а.с. 31), згідно із яким лізингоодержувач передав, а новий лізингоодержувач отримав бурову установку Bauer BG-20V, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер шасі (рами) 639, номер кузова НОМЕР_1, рік випуску 2007, разом з транспортним засобом відповідачу-1 передаються аксесуари, один набір ключів, документи, включаючи свідоцтво про реєстрацію, книгу сервісного обслуговування.

Спірний договір та акт приймання-передачі до нього підписані керівниками сторін, підписи яких скріплені печатками товариств. З боку лізингоодержувача в особі ТОВ «Группа компаній «Главстрой» спірний договір та акт приймання-передачі до нього були підписані директором ОСОБА_1

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26 та визнання недійсним з моменту укладення договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой», господарський суд першої інстанції зазначив, що:

Рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26, згідно з яким було вирішено укласти договір про переведення передавання прав та обовязків до договору фінансового лізингу та договір поруки, а також надано дозвіл та повноваження та таке укладення, є ненормативним актом органу товариства, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

Позов, предметом якого є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», що оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26, яким вирішено питання про укладення договорів, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке рішення органу юридичної особи вичерпало свою дію внаслідок виконання, а відтак його визнання недійсним не породжує наслідків для учасників товариства, оскільки у відповідачів відповідні права та обовязки виникли на підставі, зокрема, договору про переведення боргу та передання прав та обовязків.

Колегія суддів апеляційного господарського суду ставиться критично до таких висновків суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як було встановлено раніше судом апеляційної інстанції, ані в Законі про господарські товариства, ані в Статуті ТОВ «Группа компаній «Главстрой» не міститься обмеження директору товариства на укладення договорів (угод), повязаних з господарською діяльністю, оскільки затвердження значних угод відбувається після їх укладення та не впливає на набуття угодами юридичної сили, є лише формою контролю з боку засновників товариства щодо його діяльності. У разі незатвердження значної угоди засновниками вона не втрачає чинності автоматично, не може з цих підстав визнаватися недійсною, а засновники повинні вирішити як діяти товариству стосовно такої угоди, виконувати чи розірвати її. Рішення засновників з цих питань є обовязковим для виконавчого органу в особі директора товариства.

Тобто, рішення засновників в даному випадку не вичерпує свою дію шляхом його виконання, оскільки таке рішення не є первісним та обовязковим для укладення директором угоди або договору від імені товариства.

При поданні позову ОСОБА_1 відразу заявляв три вимоги як визнання недійсним рішення загальних зборів від 13.08.2014р. за № 26, так і визнання недійсним договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р.ё а також правочину щодо передачі майна на виконання вказаного договору.

ОСОБА_11 ст. 58 ГПК України в редакції до 15.12.2017, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Розгляд повязаних між собою позовних вимог в одному позовному провадженні є правильним та ефективним способом захисту порушених прав позивача. Саме з врахуванням викладеного колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідачів щодо відсутності права позивача як фізичної особи засновника товариства щодо оспорювання договору, укладеного товариством під час здійснення господарської діяльності, в одному провадженні із вимогами про недійсність рішення зборів засновників товариства. У звязку із цим, колегія суддів вважає, що рішення суду по даній справі в будь-якому випадку впливає на права та обовязки засновника товариства в особі позивача (його корпоративні права).

Що стосується підстав визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства.

В даній справі ОСОБА_1 як засновник ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» звернувся з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів цього товариства, що свідчить про наявність корпоративного спору, який підлягає розгляду господарськими судами.

ОСОБА_11 наступних розяснень пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 14 липня 2016 року № 7:

- 1.1. Господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України "Про господарські товариства", Закону України "Про акціонерні товариства", статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України "Про фермерське господарство", статей 6, 8, 19 та 21 Закону України "Про кооперацію" корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

1.2. За змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України "Про акціонерні товариства" сторонами у корпоративному спорі є:

1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув;

2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи.

Як стверджує ОСОБА_1 він не був присутній на загальних зборах учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» 13.08.2014р., та його підпис на протоколі є підробленим.

ОСОБА_11 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу.

Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як визначено п. 3.9. Статуту, позачергові засідання Загальних зборів засновників скликаються виконавчим органом ОСОБА_6, якщо цього потребують інтереси ОСОБА_6 в цілому, а також у випадках виникнення загрози значного скорочення Статутного капіталу або неплатоспроможності. Засідання Загальних зборів засновників повинні бути скликані також на вимогу Директора ОСОБА_6 або голови ревізійної комісії.

ОСОБА_11 із п. 3.10. Статуту, учасники ОСОБА_6, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання Загальних зборів засновників. Якщо вимога Учасників про скликання Загальних зборів засновників не виконана, ці Учасники мають право самі скликати Загальні збори засновників.

Пункт 7.11 Статуту передбачає, що про проведення засідання загальних зборів засновників Учасники повідомляються письмово (або іншим способом) не менш як за 20 днів до початку зборів з повідомленням часу та місця його проведення, а також порядку денного.

Відповідно до п. 7.20. Статуту, для керівництва поточною діяльністю ОСОБА_6 діє виконавчий орган Директор.

Пунктом 7.22. Статуту визначено, що Директор ОСОБА_6 здійснює оперативне керівництво діяльністю ОСОБА_6 в період між засіданнями Зборів засновників в межах компетенції, визначеної Статутом та рішеннями Зборів засновників.

ОСОБА_11 аналізу Статуту ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» позачергові засідання Загальних зборів засновників скликаються виконавчим органом ОСОБА_6 директором.

ОСОБА_11 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, засновниками (учасниками) ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» є ОСОБА_1 та ОСОБА_13. Відповідно до цього ж ОСОБА_11 підписантом та керівником товариства є одна особа ОСОБА_1.

Як зазначає ОСОБА_1, він як один із засновників та як директор (керівник) ОСОБА_6 не ініціював та не організовував проведення загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» 13.08.2014р.

Статутом ОСОБА_6 також передбачено, що учасники ОСОБА_6, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання Загальних зборів засновників. Якщо вимога Учасників про скликання Загальних зборів засновників не виконана, ці Учасники мають право самі скликати Загальні збори засновників (п. 3.10. Статуту).

З даного приводу, апелянт зазначив, що він як засновник, який володіє 50% статутного капіталу не вимагав скликання загальних зборів засновників на 13.08.2014р., та до нього як до директора ОСОБА_6 не звертався інший засновник з вимогою про скликання Загальних зборів засновників на 13.08.2014р. Доказів спростування даних фактів матеріали справи не містять, як і не містять відомостей щодо того, ким саме були ініційовані та проведенні збори ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» 13.08.2014р., в який спосіб здійснювалося повідомлення учасників про дату, місце та порядок денний вказаних зборів.

На думку колегії суддів вказане є достатнім для висновку про те, при проведенні загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой» 13.08.2014р. були допущені суттєві порушення вимог Закону про господарські товариства та положення Статуту цього товариства щодо належного та своєчасного повідомлення одного з двох учасників в особі ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення зборів, а також про порядок денний зборів. Такі порушення негативно впливають на корпоративні права учасника, унеможливлюють його участь в процедурі управління та контролю за діяльністю товариства, тому є достатньою підставою для визнання рішення зборів засновників недійсними.

Окрім того, в матеріалах справи міститься довідка № 64/Ш-965 від 23.02.2016р. Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно 13.08.2014р. перетинав державний кордон України через Митний пост «Кучурган» Одеської митниці ДФС, а саме:

- вїзд до України 13.08.2014р. о 08:15;

- виїзд з України 13.08.2014р. о 11:48.

Дане свідчить про те, що 13.08.2014р. ОСОБА_1 знаходився на території України усього 3 години 33 хвилини.

ОСОБА_11 із протоколом загальних зборів учасників, дані збори відбувались в місті ОСОБА_3. Приблизна відстань від Митного посту «Кучурган» Одеської митниці ДФС до м. Одеса становить 96 км, приблизний час у дорозі автомобільним транспортом 1 година 55 хвилин. Таким чином, приблизний час находження в дорозі від Митного посту «Кучурган» до м. Одеси та у зворотньому напрямку складає 3 години 50 хвилин, без урахування часу, який необхідно було витратити на проведення самих загальних зборів, оформлення протоколу зборів та інше.

Таким чином матеріалами справи не доведено, що в день проведення загальних зборів засновників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» 13.08.2014р., ОСОБА_1 дійсно знаходився в місті ОСОБА_3 та був присутній на даних зборах, що збігається із правовою позицією позивача по справі та його твердженням про відсутність його на вказаних зборах та відсутність його підпису на протоколі зборів. Ким був виконаний підпис від імені ОСОБА_1 на протоколі зборів судом не встановлено.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в матеріалах справи міститься лише копія протоколу № 26 загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» від 13.08.2014р., яка відповідно до пояснень позивача була зроблена з іншої копії, і це підтверджується візуальним оглядом даної копії документа. Оригінал означеного протоколу в матеріалах справи відсутній, та під час розгляду справи сторонами не надавався.

ОСОБА_11 із п.п. 1.1. п. 1 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 (надалі - Інструкція) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (буквених та цифрових) і підпису. Цією експертизою вирішуються і деякі неідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукопису під впливом будь-яких (природних, штучних) збиваючих факторів; у незвичних умовах або в незвичайному стані виконавця, навмисно зміненим почерком, з наслідуванням почерку іншої особи; визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо). Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Таким чином, провести експертне дослідження протоколу № 26 загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» від 13.08.2014р. не видається можливим у звязку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу зазначеного протоколу.

Пунктом 7.15 Статуту цього товариства передбачено, що збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більше як 60 відсотками голосів.

Як вбачається з розяснень, наданих у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», згідно зі статтями 41, 60 Закону про господарські товариства загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь учасники, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів. У звязку з цим положення установчих документів товариства, які встановлюють інші правила щодо визначення кворуму, є такими, що суперечать закону і не підлягають застосуванню. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про достатність підстав для визнання рішення зборів учасників від 13.08.2014р. недійсним з підстав того, що був відсутній встановлений законом та Статутом кворум для проведення вказаних зборів (відсутній один з двох засновників з 50% голосів, факт чого суд вважає доведеним належними доказами по справі; для проведення зборів треба наявність учасників з 60% голосів, факт чого не було встановлено судом та не доведено відповідачами).

Що стосується підстав визнання недійсним договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой».

Відповідно до приписів ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

З наведених норм вбачається, що для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобовязання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону.

За змістом статей 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю. При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обовязків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобовязана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами. Крім того, управління товариством також здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України). Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.

Як вбачається з матеріалів справи, оспорюваний договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладений між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой». З боку ТОВ «Группа компаній «Главстрой» договір підписаний від імені ОСОБА_1.

Крім того, як вбачається із оспорюваного договору, цей договір було укладено 13.08.2014р. в м. Києві. Однак як вже зазначалося раніше ОСОБА_1 саме в цей день перебував на території України декілька годин, у той час як відстань між Києвом та Одесою складає приблизно 476 км (подолання такої відстані на транспорті в еквіваленті часу становить не менш як 6 годин 46 хвилин). Це також підтверджує, що ОСОБА_1 перебуваючи на території України 13.08.2014 року всього 3 години 33 хвилини, фізично не міг відразу знаходитись як в м. Одесі на загальних борах учасників ОСОБА_6, так і м. Києві на підписанні оспорюваного договору разом з актом приймання-передачі майна. Вказані обставини співпадають із твердженням позивача, що він не приймав участі в загальних зборах учасників ОСОБА_6 13.08.2014р., не підписував даний протокол, а також не підписував договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р. разом з актом приймання-передачі майна до цього договору.

ОСОБА_1 до матеріалів справи додано Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2016р. № 19331/19332/16-32, проведений Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

ОСОБА_11 означеного висновку, підпис від імені ОСОБА_1 у договорі про переведення боргу та передання прав та обовязків від 13 серпня 2014року в графі «ОСОБА_1 Директор», виконаний не ОСОБА_1, 26.11.1977року народження, а іншою особою з частковим наслідуванням підпису ОСОБА_1

Судом першої інстанції при вирішенні даного спору взагалі не було надано правової оцінки Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2016р. № 19331/19332/16-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, натомість суд посилався на судову справу № 916/2491/15 та експертні висновки, які були у цій справі.

Відповідно до судових рішень, прийнятих по справі № 916/2491/15, 13.06.2016р. за вх. № 14612/16 господарський суд Одеської області одержав Висновок судової експертизи № 5021 від 10.06.2016р. Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно з яким підписи від імені ОСОБА_1 на спірному договорі, акті приймання-передачі від 13.08.2014р. виконані самим ОСОБА_1.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України (в редакції яка діяла на час винесення судом рішення) передбачено, що висновок судового експерта для господарського суду не є обовязковим і оцінюється господарським судом за правилами встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Враховуючи, що експертиза підпису ОСОБА_1 на оспорюваному договорі була зроблена двічі, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне надати належну оцінку висновку експерта, який не був предметом дослідження по справі № 916/2491/15 з урахуванням усіх обставин даної справи та наявності інших доказів по справі.

Оскільки Висновок № 5021 від 10.06.2016р. Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз повністю суперечить Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2016р. № 19331/19332/16-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, суд з метою встановлення дійсних обставин по справі приймає до уваги як письмовий доказ довідку № 64/Ш-965 від 23.02.2016р. Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України, яка підтверджує факт фізичної неможливості ОСОБА_1 13.08.2014р. впродовж 3 годин 33 хвилин перебування на території України провести загальні збори учасників ОСОБА_6 в м. Одесі, та підписати договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р. разом з актом приймання-передачі до цього договору в м. Києві.

У сукупності із таким доказом колегія суддів також вважає достовірним Висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 28.12.2016р. № 19331/19332/16-32, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, який приймає до уваги як належний письмовий доказ.

Висновки суду першої інстанції щодо достовірності судової експертизи по справі № 916/2491/15, разом із доведеністю обставин по іншій справі, які в порядку ст. 35 ГПК України не потребують доказування судом у даній справі, колегія суддів вважає помилковими, оскільки предмет та підстави у цих справах є різними, а матеріали даної справи містять докази, які не були предметом дослідження в іншій справі.

Господарський суд при вирішенні спору не звязаний оцінкою доказів судом по іншій справі. ОСОБА_11 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги про визнання недійсним договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой» вже були предметом розгляду у справі №916/2491/15, виходячи з наступного.

Справа № 916/2491/15 була порушена за заявою ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «ГЛАВСТРОЙ» до відповідачів ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «ПАНСТРОЙ» та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» про визнання недійсним з моменту укладання договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., який укладено між сторонами спору.

Як вбачається із судових рішень по справі № 916/2491/15, ОСОБА_1 не був ані стороною, ані учасником справи № 916/2491/15.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як визначено Статутом ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «ГЛАВСТРОЙ», учасники ОСОБА_6 мають право брати участь в управлінні справами ОСОБА_6, одержувати інформацію про діяльність ОСОБА_6, брати участь у розподілі прибутку ОСОБА_6 та одержувати його частку (дивиденти).

В даному випадку виходячи із приписів Статуту, укладений договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р. зачіпає права ОСОБА_1 як одного із засновників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «ГЛАВСТРОЙ».

Оскільки ОСОБА_1 не приймав участі при розгляді справи № 916/2491/15 як учасник товариства, не мав можливості в повній мірі захистити свої права засновника та надати відповідні пояснення по предмету спору, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 на захист своїх прав правомірно подано позовну заяву, що є предметом розгляду по даній справі.

ОСОБА_11 ст. 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

В даному випадку інші сторони договору від 13.08.2014р. в особі ТОВ «УніКредіт Лізінг» та ТОВ «Панстрой» при його укладенні та підписанні повинні були пересвідчитися, що особа, яка фактично підписувала вказаний договір від імені ТОВ «Группа компаній «Главстрой» дійсно є його директором ОСОБА_1, що вони або не здійснили, або свідомо підписували договір з представником без належних повноважень від іншої сторони цього договору. Таким чином колегія суддів вважає, що ТОВ «УніКредіт Лізінг» та ТОВ «Панстрой» не могли не знати про обмеження повноважень щодо представництва особою, яка фактично підписувала спірний договір від ТОВ «Группа компаній «Главстрой», тому для цих осіб такі обмеження мають юридичну силу.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про недійсність договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р. з причин того, що особа, яка вчинила цей правочин від імені ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «ГЛАВСТРОЙ» в особі директора ОСОБА_1 та поставила підпис на договорі, не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Щодо вимог про визнання недійсним правочину, оформленому актом приймання передачі від 13.08.2014р. між ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой», колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спосіб захисту у вигляді визнання недійсним акту прийому-передачі не міститься в переліках способів захисту права, що визначені в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, не передбачений він також іншими нормами права. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що такий спосіб захисту був передбачений якимись договірними відносинами між сторонами.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-передачі, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Окрім викладеного, суд зазначає, що спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку не вбачається, яким чином задоволення позову про визнання недійсним акту, підписаному на виконання умов договору, може відновити права або законні інтереси позивача.

Відповідно до ст. 277 ГПК України в редакції від 15.12.2017, при перегляді даної справи в апеляційному порядку підставами для скасування судового рішення частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, дійсним обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду частковому скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення, а саме позовні вимоги в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26 та договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой» підлягають задоволенню; в іншій частині рішення господарського суду від 22.05.2017 року залишається без змін.

Керуючись статтями 269-270, 275, 276-277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2017 року по справі № 916/613/17 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26 та договору про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладеного між ТОВ «УніКредіт Лізінг», ТОВ «Группа компаній «Главстрой» та ТОВ «Панстрой».

Прийняти в цій частині позовних вимог нове рішення, а саме:

Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой», яке оформлене протоколом від 13.08.2014р. за № 26.

Визнати недійсним договір про переведення боргу та передавання прав та обовязків від 13.08.2014р., укладений між ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «УніКредіт Лізінг», ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой».

Рішення господарського суду Одеської області від 22.05.2017 року по справі № 916/613/17 в частині відмови у задоволенні позову про визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання передачі від 13.08.2014р. між ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Группа компаній «Главстрой» та ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю «Панстрой», залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга на судове рішення подається до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови було складено та підписано судом 06.03.2018р.

Головуючий К.В. Богатир

Суддя Т.А. Величко

Суддя М.А. Мишкіна