ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2018 р.Справа № 924/157/18

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали

за позовом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи Філінюк Олександра Володимировича, м. Нетішин

до фірми „Mustafa Uzun Uzunoglu Orman Urunleri Ticareti", Turkiye, Soke/Aydin Subesi Cumhuriyet, Mh/, Lid.San.Sit.Turker Sk.No.36

про стягнення заборгованості в сумі 4467,58 доларів США

ВСТАНОВИВ:

Статтею 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616700,00 грн.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.).

Відповідно до статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

В якості доказів сплати судового збору позивачем додано до матеріалів позовної заяви копію квитанції №19 від 03.03.2018р. на суму 179,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем визначено ціну позову у розмірі 4467,58 доларів США, тобто в іноземній валюті, а тому станом на день сплати судового збору 03.03.2018р., ціна позову становила з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати - 119148,11 грн. (1 долар США 03.03.2018р. - 26,669496 грн.).

Таким чином, відповідно до норм Закону України "Про судовий збір" позивачем при сплаті судового збору 03.03.2018р. його розмір мав становити 1787,22 грн. (1,5% від суми 119148,11 грн.), проте останнім було сплачено лише суму у розмірі 179,00 грн.

Отже, до матеріалів позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановлених Законом України „Про судовий збір" порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Також в силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

Суд зазначає, що позивачем на підтвердження надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, до позовної заяви додано лише фіскальний чек від 03.03.2018р., проте всупереч частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України, Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" не надано до матеріалів позовної заяви опис вкладення у цінний лист.

Таким чином, суд позбавлений можливості дійти висновку про належне надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 162 ГПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення наведеного, позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

У разі неусунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулась із позовною заявою (ч. 4 ст. 174 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 162, 163, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Для усунення вказаних в даній ухвалі недоліків надати позивачу строк по 29.03.2018р. включно.

Ухвала набирає законної сили 12.03.2018 р. та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 2 примірника:

1 - в матеріали,

2 - позивачу рекомендованим з повідомленням (АДРЕСА_1).