ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018м. ДніпроСправа № 904/9484/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гриценко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 4 158 грн. 60 коп.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1783 від 26.10.2017, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. №14/11296 від 12.12.2017, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованість в розмірі 4 158 грн. 60 коп., з яких: 3 180 грн. 72 коп. - плата за користування вагонами та 977 грн. 88 коп. - зберігання вантажу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що взаємовідносини позивача з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються Статутом залізниць України та укладеним між сторонами договором про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 02.06.2014 р. № ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч. На виконання умов договору, у травні 2017 залізницею прийняті до перевезення вагони на адресу ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", але на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, станцією Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці вагони були затримані відповідно до наказів № 818 від 17.05.2017, № 829 від 21.05.2017, за актами про затримку вагонів форми ГУ-23а: № 29 від 21.05.2017, № 30 від 21.05.2017, актами загальної форми ГУ-23: № 29, № 836 від 17.05.2017, № 840 від 18.05.2017, № 30, № 850, № 851 від 21.05.2017, № 862, № 863 від 23.05.2017. Затримка виникла через зайнятість колій на станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці, у зв'язку із несвоєчасним збиранням вантажу одержувачем ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на свою під'їзну колію. На підставі зазначених актів, позивачем складені відомості плати за користування вагонами та накопичувальна картки із розрахунком плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Ухвалою господарського суду від 10.11.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 05.12.2017.

Ухвалою господарського суду від 05.12.2017 за клопотанням відповідача розгляд справи відкладений на 21.12.2017.

21.12.2017 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та зазначив, що на час затримки вагонів на ст.. Інгулець за актами № № 850, 851 від 21.05.2017 відповідачем були предявлені станції Інгулець до перевезення вагони, що підтверджується Повідомленнями про закінчення вантажних операцій з відмітками працівників ст.. Інгулець про прийняття повідомлень, проте вказані вагони не забирались станцією. Саме неприйняття станцією Інгулець пред'явлених до перевезення вагонів унеможливило своєчасне прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. Адже простій вагонів на під'їзних коліях відповідача позбавляє останнього технічної можливості своєчасно прийняти прибулі на його адресу вагони. Так, відповідно до «Єдиного технологічного процесу роботи під'їзної колії ПАТ «Інгулецький ГЗК» і станції примикання Інгулець ДП «Придніпровська залізниця»» ПрАТ «Інгулецький ГЗК» має лише 4 приймально-здавальні колії. Саме на цих коліях підприємство має змогу здійснювати операції по здаванню вантажів на станцію та по прийняттю вагонів від станції. Перебування на під'їзних коліях відповідача маршрутів в очікування забирання станцією позбавляє можливості своєчасного прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. Крім того, як вбачається з долучених до позовної заяви позивачем актів загальної форми №№ 850, 851, 860, 862, 863 останнім пред'являлись відповідачеві вагони під навантаження у кількості більшій, ніж було заплановано, про що представниками відповідача були зроблені відповідні застереження в самих актах загальної форми. Подавання залізницею вагонів у кількості більшій, ніж це було передбачено планом перевезень, і унеможливило своєчасне забирання відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. Одночасно, зазначив, що на момент отримання відповідачем повідомлень про затримку вагонів на станції підходу ОСОБА_3 на самій станції призначення Інгулець були вільні колії, а деякі колії були зайняті вагонами, що оброблялись залізницею. Тобто, затримані позивачем вагони могли бути доставлені відповідачу, а не затримуватись на станціях підходу, а колії станції були зайняті вагонами з причин, що залежали від залізниці. Про наявність вільних колій та зайнятість колій з причин, що залежали від залізниці, представниками відповідача були зроблені відповідні застереження в самих повідомленнях про затримку. Звертає увагу суду на розбіжності в актах № 29 від 17.05.2017 та № 30 від 21.05.2017 щодо дати прибуття вагонів № 931227, а також на відсутність доказів на підтвердження повноважень посадової особи позивача, що підписала спірні накази про затримку вагонів. За вказаних обставин, стверджує, що затримка вагонів на станції Інгулець та на підходах до станції Інгулець - на станції ОСОБА_3 сталась не з вини відповідача, а з причин, що залежали від позивача. Просив в позові відмовити.

21.12.2017 позивачем до суду надані пояснення щодо відзиву на позовну заяву, в яких на спростування заперечень відповідача зазначив, що підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Договору та ЄТП, у той час як незабирання відповідачем вагонів, що простоювали на коліях станції призначення за актами ф. ГУ-23, є порушенням вимог ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, п.п. 33, 34 Правил видачі вантажів. Виходячи з положень до п.1.2 ЄТП, підізна колія ПрАТ «Інгулецький ГЗК» має відповідний колійний розвиток: операції з вагонами виконуються переважно на станціях Промислова, Навантажувальна. Кожна з наведених станцій має достатньо колій для розміщення вагонів, щодо яких здійснюються навантажувально-розвантажувальні операції. Але при цьому відповідач не забирає з колій станції Інгулець вагони, що прибули на його адресу, чим спричиняє ситуацію, за якої залізниця не має можливості доставити на станцію призначення затримані на підходах спірні вагони. Зауважив, що з урахуванням приписів п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України та п. 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів. Крім того, визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Звернув увагу суду, що обов'язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної Договором домовленості між залізницею та ПрАТ «Інгулецький ГЗК» про займання всіх або певних колій також не існує. Вважає, що відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Комбінату, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність заявлених позовних вимог. Щодо твердження відповідача про подавання залізницею вагонів у кількості більшій, ніж було заплановано, зазначив, що ст..ст. 46, 47, 119, 125 Статуту залізниць України визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори. Крім того, на спростування заперечень відповідача щодо неможливості забирання спірних вагонів за актами № № 850, 851 від 21.05.2017 через не забирання станцією предявлених комбінатом раніше до перевезення вагонів, позивач зазначив, що згідно Памятки про подавання/забирання вагонів працівниками відправника і залізниці форми ГУ-45 № 1465, яка підписана працівниками станції та вантажовідправника без заперечень, вагони з підїзної колії було забрано 21.05.2017 об 11:35 год., в той час як вагони за актами № № 850, 851 від 21.05.2017 продовжували простоювати на коліях станції Інгулець і не забирались відповідачем на підїзну колію до 18:35 год. та 19:25 год. 21.05.2017. Водночас, маршрутом Запоріжжя № 52, про який відповідач зазначає у відзиві, було зайнято лише одну підїзну колію до 11:35 хв. 21.05.2017, тобто не існувало жодної обставини, яка б заважала відповідачу прийняти вагони, затримані за актами № № 850, 851 від 21.05.2017 на інші приймально-здавальні колії.

21.12.2017 судове засідання не відбулося у звязку з перебуванням судді Рудь І.А. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду від 09.01.2018 постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 14.02.2018.

Ухвалою господарського суду від 14.02.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 21.02.2018.

21.02.2018 відповідач надав до суду письмові пояснення, в яких повторно наголосив, що акти № 29 та № 30 викликають у відповідача сумніви щодо їх достовірності, адже містять різну інформацію про один і той же потяг з вагонами. Зокрема, належним чином виправлення в зазначені акти не були внесені. Таким чином, обов'язкові первинні документи, які підтверджують факт затримки вагонів на станції підходу, в матеріалах справи відсутні, а позовні вимоги є недоведеними та необґрунтованими. Зазначає, що якщо навіть і припустити затримку вагонів на станції підходу, то виникають питання: чому на станції підходу простоювали вагони 9 діб та якою первісною причиною було залишення вагонів на станції підходу? У спірному випадку позивач завчасно залишив вагони на станції підходу з підстав, що не залежать від відповідача, а тому простій даних вагонів в подальшому не може бути покладений на ПрАТ «Інгулецький ГЗК». Крім того, зазначив, що на початок затримки по актах № 850 та № 851 на під'їзних коліях ПрАТ «Інгулецький ГЗК» простоював понаднормовано на одній колії маршрут Запоріжжя №52, на іншій колій 1 п/в не придатний під завантаження, внаслідок чого і виникла затримка в забрані порожніх вагонів зі станції Інгулець. Тому відповідач пов'язує дані порушення Договору позивачем з фактом виникнення факту затримки по актамх№ 850 та № 851. Таким чином, сам факт порушення умов Договору залізницею на період початку затримки доводить відсутність вини відповідача у несвоєчасному забрані вагонів, незалежно від зайнятості інших колій та причин їхньої зайнятості. Вказує, що станція Інгулець має 11 колій, при цьому позивач в позовній заяві зазначає, на час дії наказу про затримку вагонів на станції Інгулець в різні періоди часу були зайняті лише 2 колії, щодо зайнятості інших колій документі не надає, внаслідок чого виникає обґрунтовані підозри, що дані ситуації позивачем створюються навмисно, з метою нарахування додаткових зборів.

21.02.2018 позивач надав до суду письмові пояснення від 21.02.2018, в яких зазначив, що дійсно працівниками станції затримки ОСОБА_3 при оформленні акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 30 від 21.05.2017 було допущено технічну помилку, зокрема, в акті було зазначено, що спірний потяг № 2130 прибув на станцію 17.05.2017, але насправді цей потяг прибув на станцію 13.05.2017. Вищезазначене підтверджується вагон-довідкою про дислокацію вагонів станом на 13.05.2017 по станції ОСОБА_3. Зазначена помилка не спростовує доводів залізниці щодо правомірності нарахування спірних сум плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які підлягають стягненню з відповідача, адже затримка вагонів з вини комбінату по станції ОСОБА_3 відбулася 21.05.2017. Факт затримки вагонів, окрім акту № 30, підтверджується іншими документами, а саме: наказом про затримку вагонів № 829, повідомленням про затримку вагонів та актом загальної форми ГУ-23 № 30.

В порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 21.02.2018 оголошено перерву до 06.03.2018.

01.03.2018 позивачем надано до суду пояснення щодо розрахунку плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - Залізниця) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Власник колії), укладений договір №ПР/М-14-2/14757НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" (надалі - Договір), відповідно до п. 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою № 5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знаки "Межа підїзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу Н-І, на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу Н-ІІ.

15.12.2015 сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору №ПР/М-14-2/14757НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця", відповідно до якої змінено назву договору та преамбулу договору в частині залізниці.

У п. 4 Договору визначено, що рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії.

Пунктом 5 Договору сторонами погоджено, здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаження концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години; інші за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ ІнГЗК не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Відповідно до п.6 Договору, вагони для підїзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Пунктом 7 Договору встановлено, що всі вагони здаються на під'їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тонн.

Згідно із п. 8 Договору, про готовність вагонів до відправлення з під'їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примиканння Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред'явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним настанням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Відповідно до п. 10 Договору, час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 14 Договору сторони погодили, що власник колії сплачує залізниці:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії , після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги , які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами;

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

У п. 19 Договору передбачено, що останній укладається терміном на пять років і діє з моменту його підписання сторонами.

У травні 2017 за накладними №№ 40979890, 40979858, 41215633, 41215641, 41215658, 41215500, 45061652, 45061645, 45061710, 41272402, 45061686, 41276130, 41276098, 41276122, 41270497, 41270513, 41270562, 41270620, 41270505, 41270596, 41270521, 41272485, 41272527, 41261322, 41299942, 41295726, 41298951, 41295791, 41295676, 41295817, 41295718, 41295700, 41298977, 41298985, 41295650, 41295809, 41285529, 41298993, 41288812, 41288846, 41288838, 41273822, 41273731, 41273756, 41273764, 41273814, 41273749, 41273772, 41285503, залізницею прийняті вагони для перевезення на адресу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Згідно зазначених накладних станція та залізниця призначення Інгулець Придніпровської залізниці.

По прибуттю вагонів на станцію Інгулець, у відповідності до п. 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача було повідомлено про прибуття та подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі ф.ГУ-2.

Згідно актів загальної форми ГУ-23 № 836 від 17.05.2017, № 840 від 18.05.2017, № 850, № 851 від 21.05.2017, № 863 від 23.05.2017, оформлених станцією призначення Інгулець, прибулі на адресу ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" вагони своєчасно не забрані ним на свою під'їзну колію.

Крім того, на шляху прямування на адресу відповідача за накладними № № 40979890, 40979858 на підставі наказу № 818 від 17.05.2017 затримані вагони (№№ голова 54751284 хвіст 53513958 у кількості 60 вагонів, індекс поїзда 4003-1-4677 з вантажем на своїх осях) на станції Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Інгулець Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (а.с. 57)

За наказом № 829 від 21.05.2017 затримані вагони (№№ голова 54751284 хвіст 53513958 у кількості 60 вагонів, індекс поїзда 4005-1-4677 з вантажем на своїх осях) на станції Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці через неможливість приймання їх станцією Інгулець Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу (а.с. 58).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено:

- акти про затримку вагонів форми ГУ-23а: № 29 від 21.05.2017 (а.с. 53), № 30 від 21.05.2017 (а.с. 54);

- акти загальної форми ГУ-23: № 29 від 17.05.2017 (а.с. 55), № 30 від 21.05.2017 (а.с. 56);

- повідомлення про затримку вагонів (станція Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2130 індекс 4005-01-4677 отримане відповідачем 17.05.2017 о 14:15 год. (а.с. 59);

- повідомлення про затримку вагонів (станція Красний ОСОБА_3 Придніпровської залізниці), що перевозяться в поїзді № 2130 індекс 4005-01-4677 отримане відповідачем 21.05.2017 о 10:40 год. (а.с. 60).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 29 від 21.05.2017 затримані вагони, що прибули поїздом № 2130 13.05.2017 о 12 год. 46 хв. відправлені поїздом № 2129 - 22.05.2017 о 09 год. 00 хв. (а.с. 46).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 30 від 21.05.2017 затримані вагони, що прибули поїздом № 2130 17.05.2017 о 12 год. 46 хв. відправлені поїздом № 2129 - 22.05.2017 о 09 год. 00 хв. (а.с. 50).

Позивачем складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесення на відповідальність вантажовласника стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу і до закінчення їх затримки.

На підставі ст. 42 Статуту залізниць України, якою передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня, позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про затримку вагонів на станції призначення на під'їзну колію відповідача, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (т.1, а.с. 117-120).

Враховуючи викладені обставини, позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 3 180 грн. 72 коп., яка включена до відомостей плати за користування вагонами (ф. ГУ-46): № № 24059350, 24059348, 24059347, 29059374, 24059349, 24059346 (відомості зі сторони відповідача підписані із застереженням про наявність вільних колій, недодержання інтервалу надання порожніх вагонів, надання вагонів у кількості більшей, ніж заявлено тощо). Крім того, позивачем нарахований збір за зберігання вантажів у загальній сумі 977 грн. 88 коп. за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 № 22059015, яка з боку відповідача також підписана із аналогічним застереженням (а.с. 33-42, 43).

Відповідач плату за користування вагонами у розмірі 3 180 грн. 72 коп. та збір за зберігання вантажів у сумі 977 грн. 88 коп. не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом за захистом своїх прав.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Статтею 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, (далі - Статут), визначено взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва № 1.

Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644.

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Про зазначене також йдеться у пункті 14 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 року № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" та у пункті 5.3. роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею". При цьому згідно вказаного роз'яснення підставою для нарахування та стягнення збору за зберігання, в тому числі при затримці вагонів (контейнерів) на шляху перевезення, є акт загальної форми, який складається для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, і підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами, відповідно до Правил складання актів, Правил користування вагонами і контейнерами.

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009р. №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Як вбачається з матеріалів справи, станціями призначення та затримки оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції затримки відповідно до наказів № 818 від 17.05.2017, № 829 від 21.05.2017, згідно із Тарифним керівництвом № 1 (затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009р. за № 340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 24059350, 24059348, 24059347, 29059374, 24059349, 24059346, у загальній сумі 3 180 грн. 72 коп. та збір за зберігання вантажів за накопичувальними картками ф. ФДУ-92 № 22059015 в розмірі 977 грн. 88 коп.

Судом здійснено перевірку розрахунків наданих позивачем, за результатами якої суд приходить до висновку про їх обґрунтованість.

Одночасно, господарський суд зазначає, що допущена працівниками станції затримки ОСОБА_3 технічна помилка при оформленні акту про затримку вагонів форми ГУ-23а № 30 від 21.05.2017 щодо дати прибуття потягу № 2130 на станцію ОСОБА_3 не спростовує доводів залізниці щодо правомірності нарахування спірних сум плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, які підлягають стягненню з відповідача, оскільки затримка вагонів з вини комбінату по станції ОСОБА_3 відбулася 21.05.2017. Факт затримки вагонів, окрім акту № 30, підтверджується також наказом про затримку вагонів № 829, повідомленням про затримку вагонів тощо.

Враховуючи, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції призначення та підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - Приватним акціонерним товариством «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог, суд вважає що позивачем правомірно нарахована відповідачу плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Крім того, господарський суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Як встановлено судом, через те, що ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» несвоєчасно звільняв колії станції Інгулець від вантажу який прибув на його адресу - спричинив ситуацію, з якої залізниця не мала можливості виконати свої зобов'язання за договором на перевезення по накладним і довезти власні вагони на станцію призначення його одержувачу - ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат». При цьому, через затримку вагонів на станції призначення і на підходах до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезення і інших поїздів.

Згідно з ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між сторонами договору №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч від 02.06.2014 «Про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, яка примикає до станції Інгулець філії Придніпровська залізниця ПАТ «Укрзалізниця», здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаження концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години; інші за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ ІнГЗК не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. Вагони для підїзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пункту 8 цього Договору, про готовність вагонів до відправлення з під'їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примиканння Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред'явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним настанням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком, відповідно до умов договору чи іншим чином, щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідачем також не надано.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язків України від 30.08.2005р. №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно - розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

За таких обставин, можливість позивача доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення, носить суб'єктивний характер. ОСОБА_4 про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог, передбачених пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Крім того, суд звертає увагу, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання Залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПрАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» вантажу. За таких обставин, відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Не знайшов свого підтвердження матеріалами справи і той факт, що саме залізницею своєчасно не забиралися з під'їзної колії вагони через що виникла їх затримка на коліях станції Інгулець.

Також суд не вбачає вини залізниці у тому, що у зауваженнях на відомості про нарахування плати за користування вагонами відповідач посилався на те, що залізницею подані вагани понад наряд, оскільки із накладних вбачається, що спірні вагони є власністю контрагентів відповідача, які подавалися під навантаження, залізниця у даному випадку здійснювала лише доставку цих вагонів у тій кількості у якій їй було передано до перевезення.

Таким чином, залізницею наведені належні доводи, що підтверджені доказами, про час подання повідомлення ПАТ "Інгулецький ГЗК" про готовність здавання вагонів залізниці та час фактичного забирання вагонів останньою.

Отже, відповідно до наявних матеріалів справи, відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Інгулець Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

За встановлених обставин, відповідач не надав належних доказів на спростування доводів позивача, а також не довів наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ідентифікаційний код 00190905) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5а, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, б. 108, ідентифікаційний код 40081237) 3 180 грн. 72 коп. (три тисячі сто вісімдесят грн. 72 коп.) плати за користування вагонами, 977 грн. 88 коп. (девятсот сімдесят сім грн. 88 коп.) збору за зберігання вантажу, 1 600 грн. 00 коп. (одну тисячу шістсот грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 14.03.2018.