Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"06" березня 2018 р. м. Житомир Справа № 906/154/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

дослідивши матеріали позовної заяви

Коростенської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

Народицької районної державної адміністрації Житомирської області (смт.Народичі, Народицький район, Житомирська область)

до: 1) Народицької селищної ради (смт.Народичі, Народицький район, Житомирська область)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Соул" (с.Норинці, Народицький район, Житомирська область)

про визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №459 від 24.02.2017р, визнання недійсною додаткової угоди №1 до договору оренди №104 від 01.04.2016р та зобовязання передати земельну ділянку загальною площею 13,900 га,

ВСТАНОВИВ:

Коростенська місцева прокуратура звернулась до господарського суду Житомирської області з позовом в інтересах держави в особі Народицької районної державної адміністрації Житомирської області до Народицької селищної ради та ТОВ "Агро Соул" про:

- визнання незаконним та скасування рішення Народицької селищної ради №459 від 24.02.2017р "Про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 13,900 га з ТОВ "Агро Соул" та укладання додаткової угоди";

- визнання недійсною додаткової угоди №1 до договору оренди №104 від 01.04.2016р, укладеного між Народицькою селищною радою та ТОВ "Агро Соул", зареєстровану Народицькою селищною радою в реєстрі земель за №237 від 01.04.2017р;

- зобовязання ТОВ "Агро Соул" передати земельну ділянку загальною площею 13,900га, яка знаходиться на території Народицької селищної ради за межами населених пунктів Народицькій районній державній адміністрації.

Вивчивши зміст позовної заяви та розглянувши додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі за позовною заявою Коростенської місцевої прокуратури №88/1371вих18 від 22.02.2018р, з огляду на наступне.

Всупереч вимогам ст.162 ГПК України, в позовній заяві №88/1371вих18 від 22.02.2018р не вказано ідентифікаційного коду позивача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також, в позовній заяві Коростенською місцевою прокуратура зазначено неповне найменування позивача та неправильне найменування відповідача - Народицької селищної ради, що не відповідає відомостям, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, додані до матеріалів справи документи належним чином не засвідчені, а позовні вимоги містять неточності, зокрема в частині зазначення дати прийняття оскаржуваного рішення Народицької селищної ради №459.

Суд також звертає увагу Коростенської місцевої прокуратури, що відповідно ч.5 ст.162 ГПК України, у разі пред'явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII. Зокрема, у Законі України "Про прокуратуру" передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті (абзац перший та другий частини третьої статті 23).

Прокурор звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва. Відповідно, наявність одного факту порушення інтересів держави недостатньо для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді. Таке право, в тому числі право подавати позов, прокурор має лише, якщо орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження.

При цьому, у випадках відсутності органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або відсутності у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор безсумнівно має право на подання позову в інтересах держави.

Якщо ж такий орган існує, то в такому разі прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку, шляхом подання належних та допустимих доказів.

Частиною 2 статті 80 ГПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

В даному випадку, прокурор у позовній заяві посилається на те, що проведеним у кримінальному провадженні №0000188 досудовим розслідуванням встановлено, що Народицькою селищною радою VІІ скликання із перевищенням повноважень прийнято рішення, на підставі якого у подальшому незаконно укладено оспорюваний договір оренди земельної ділянки. Водночас, всупереч вимогам ч.2 ст.80 ГПК України прокурором не подано доказів на підтвердження зазначених обставин.

Водночас, відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав. Зокрема, Європейський суд у низці справ роз'яснював, що одна лише участь ("активна" чи "пасивна") прокурора або іншої співмірної посадової особи може розглядатися як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення у справі "Мартіні проти Франції" від 12.04.2006). Оскільки прокурор, висловлюючи думку з процесуального питання, займає одну зі сторін спору, його участь може створювати для сторони почуття нерівності (рішення у справі "Кресс проти Франції" від 07.06.2001). Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад, зокрема, коли захисту потребують державні інтереси.

Слід також відзначити нагадування Європейського суду, що принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Останній потребує "справедливої рівноваги сторін": кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення у справі "Івон проти Франції" від 24.07.2003, рішення у справі "Нідерест-Хубер проти Швейцарії" від 18.02.1997).

Відтак, саме лише посилання в позовній заяві на те, що прокурор здійснює представництво законних інтересів держави у зв'язку з порушенням законодавства, яке виразилось у перевищенні наданих повноважень Народицькою селищною радою при прийнятті рішення та порушення порядку передачі земельної ділянки в користування без належного доведення того факту, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, є не достатньо обґрунтованим для прийняття судом цієї заяви, оскільки за змістом абз. 2 ч. 4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після встановлення судом правових підстав для представництва.

Отже, зважаючи на наведене, прокурору необхідно більш змістовно обґрунтувати підстави звернення з даним позовом до суду, а також усунути вищенаведені допущені недоліки.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.2 ст.174 ГПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення недоліків позовної заяви прокурору потрібно подати до суду відповідну письмову заяву про усунення недоліків із зазначенням дати та номеру справи.

За таких обставин, керуючись п.2 ч.3, ч.5 ст.162, ст.174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Коростенській місцевій прокуратурі протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків з додатками (за наявності) та доказами надіслання їх копій сторонам листом з описом вкладення.

3. Роз'яснити Коростенській місцевій прокуратурі, що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала суду підписана 06 березня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1

Друк:

1 - до матеріалів позовної заяви,

2 заявнику - Коростенській місцевій прокуратурі (рек. з повід.),