Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2018 р. Справа № 906/71/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

при секретарі: Кисліцькій Ж.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кувшин І.Р. (довіреність від 31.08.17)

від відповідача: Антоневська О.П. (директор)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія"

про стягнення 49614,32 грн.

05 лютого 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Обербуд" звернулося до господарського суду з позовом до відповідача ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" про стягнення на його користь 49614,32 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань по поверненню коштів за недопоставлений товар.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань визначених Договором поставки №47, укладеним в 2014р., та Специфікацією від 05 травня 2017р. та просить стягнути з відповідача пеню за час користування коштами.

У відзиві №122 від 19.02.18 відповідач не заперечує щодо обставин викладених у позовній заяві, однак просить зменшити розмір пені на 98% з посиланням на те, що саме нестабільна поведінка позивача щодо поставки йому товару призвела до порушення відповідачем умов договору. Відповідач не ухилявся від обов'язку поставити позивачу товар та повернув кошти сплачені в якості передоплати (а.с.26).

У відповіді на відзив від 28.02.18 (а.с.66) позивач просить відмовити в задоволенні клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін , дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

8 серпня 2014 року між ТОВ "Житомир-Агробудіндустрія" (постачальник/відповідач) та ТОВ "Обербуд" (покупець/позивач) укладено Договір поставки №47 ( надалі - Договір поставки) на таких основних умовах:

- Постачальник зобов'язується на замовлення Покупця виготовити та передати у власність останнього вироби залізобетонні ( надалі іменується "товар"), а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату ( п.1.1);

- найменування , одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає продажу за цим Договором, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), умови та строки поставки визначаються згідно специфікацій, що є додатками до цього Договору, та є його невід'ємними частинами ( п.1.2);

- Постачальник здійснює поставку товару на замовлення Покупця окремими партіями , на кожну з яких Сторонами укладається відповідна специфікація, згідно п.1.2 цього Договору (п.1.4);

- Постачальник поставляє товар за заявкою Покупця. Заявка Покупця може бути здійснена із застосуванням телефонного (факсимільного) , поштового зв'язку або через представника Постачальника . В заявці на поставку товару Покупець вказує перелік найменувань, асортимент та обсяг партії товару, яка має бути поставлена ( п.3.1);

- термін передачі Покупцеві окремих партій замовленого товару погоджується та визначається Сторонами у специфікаціях , що становлять невід'ємну частину цього Договору (п.3.2).Умови, строки поставки товару, в разі необхідності, перелік вантажовідправників / вантажоотримувачів вказуються у специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього Договору. Зобов'язання Сторін по поставці виникають на підставі погодженої специфікації ( п. 4.1);

- покупець оплачує партію товару за ціною, що визначена у специфікації в залежно від кількості та асортименту товару ( п.5.3);

- покупець здійснює оплату ціни товару у відповідності та на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури та згідно порядку оплати, передбаченого у Специфікації до цього Договору ( п.5.5);

- цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та його скріплення ( п. 10.1).Строк цього Договору починає свій перебіг у момент визначений у п.10.1 цього Договору та діє протягом одного календарного року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п.10.2);

Рішенням господарського суду Житомирської області від 27.12.17 по справі №906/918/17 зі спору між тими ж сторонами стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербуд" - 765000 грн боргу за непоставлений товар по договору №47 від 2014 року, 7859, 59 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язання обрахованої за період з 11.10.17 по 25.10.17, 13000,00 грн боргу, 11 787,89 грн. судового збору.

Позивач зазначає, що у період з 16.01.18 по 25.01.18 відповідачем виконано рішення суду у повному обсязі.

Спір виник з того приводу, що на підставі п.7.2 договору, позивач має право на стягнення з відповідача суми неустойки за кожен день прострочення грошового зобов'язання.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 49614,32грн., яка обрахована за період з 26.10.17 по 24.01.18 з врахуванням часткових проплат.

При вирішенні справи №906/918/17 судом було встановлено наступне:

- у Специфікації від 14.12.2016року сторони погодили найменування товару ( плити дорожні ПАГ 14-20-6.5), загальну кількість товару ( 300 шт.) , ціну за одиницю товару з ПДВ ( 4500,00грн), ціну за загальну кількість товару ( 1350 000,00грн), порядок оплати товару ( попередньо - 30% протягом 3 х банківських днів після виставлення рахунку, решта 70% поступово з відвантаженням продукції, але не пізніше 30.03.2017р.);

- Постачальник у період з 10.12 .16р. по 29.05.2017р. включно передав у власність Покупця товар ( плити дорожні ПАГ 14-20-6.5) у кількості 300 штук на загальну вартість 1350000, 00 грн;

- Покупець у період з 14.12.2016року по 30.03.2017року сплатив Постачальнику за Специфікацією від 14.12.2016р. 1273000,00грн. та станом на 30.03.2017року недоплата склала 77000,00грн;

- у Специфікації від 05.05.17р. сторони погодили найменування товару ( плити дорожні ПАГ 14-20-6.5), загальну кількість товару ( 300 шт.) , ціну за одиницю товару з ПДВ ( 5000,00грн), ціну за загальну кількість товару ( 1500 000,00грн), порядок оплати товару ( попередньо - 30% протягом 3 х банківських днів після виставлення рахунку, решта 70% поступово з відвантаженням продукції, але не пізніше 31.08.2017р.);

- у Специфікації від 05.05.17р. сторони не погодили умови та строки поставки товару окремими партіями , перелік вантажовідправників/вантажоотримувачів ( п.4.1 Договору поставки);

- Постачальник виставив Покупцю рахунок на оплату № 477 від 05.05.17р. , що містить посилання на Договір поставки та згідно якого підлягає оплаті товар ( плити дорожні ПАГ 14-20-6,5) в кількості 120 шт. за ціною 5000,00 грн за одну одиницю на суму 600000,00 грн з ПДВ;

- Покупець, з посиланням на рахунок - фактуру № 477 від 05.05.2017р., перерахував Постачальнику 600000,00 грн ( платіжне доручення № 156 від 05.05.2017р.), 150000,00 грн ( платіжне доручення № 194 від 31.05.2017р.), 290000,00 грн (платіжне доручення № 214 від 14.06.2017р.), 200000,00 грн (платіжне доручення № 219 від 16.06.2017р.), 350000,00 грн (платіжне доручення № 239 від 30.06.2017р.);

- Постачальник у період з 30.05.17р. по 27.08.2017р. включно передав у власність Покупця товар ( плити дорожні ПАГ 14-20-6.5) у кількості 147 штук на загальну вартість 735 000,00грн;

- 31 серпня 2017року Покупець звернувся до Постачальника листом за вих. № 12 з вимогою повернути кошти в сумі 778000,00 грн , перераховані в якості передплати за плити дорожні згідно Договору поставки в термін 5 робочих днів , вказавши підставу для цього - відмову Постачальника від співпраці;

- Лист Покупця від 31.08.2017р. № 12 Постачальник отримав 31.08.17р. за вх. № 394, та як встановив суд, кошти в 778000,00 грн та в термін 5 робочих днів не повернув;

- Постачальник у листі від 26.09.17р. за № 1513 запропонував Покупцю отримати плити дорожні ПАГ 14-20-6,5 відповідно до Договору поставки та Специфікації від 05.05.17р. в кількості 60 шт. по ціні 5700,00 грн за у одиницю товару з ПДВ, посилаючись на підвищення цін на основні матеріали (металопрокат);

- у відповідь на цей лист, Покупець листом від 26.09.17р. за №19 повідомив Постачальнику, що згідний отримати плити дорожні ПАГ 14-20-6,5 відповідно до Договору поставки та Специфікації від 05.05.17р. в кількості 60 шт. по ціні 5300,00 грн за у одиницю товару з ПДВ, посилаючись на перерахування коштів на основні матеріали (металопрокат) у травні 2017р. Одночасно Покупець просив повернути залишок коштів на його розрахунковий рахунок;

- отримавши 26.09.17р. за вх. № 452 зазначений лист Покупця , Постачальник не вчинив жодних дій щодо поставки товару в кількості 60 шт. за ціною 5300,00 грн. за одну одиницю, на що погодився Покупець та не повернув останньому залишок сплачених коштів;

- 03 жовтня 2017року Покупець звернувся до Постачальника листом за вих. № 21 з вимогою передати у власність Покупця залізобетонні вироби на загальну суму 778000,00грн відповідно до Специфікації від 05.05.17р. та за ціною 5000,00грн за одну одиницю товару в 5 денний термін з дня отримання цієї вимоги;

- лист Покупця від 03.10.2017р. № 21 Постачальник отримав 03.10.17р. за вх. № 465, та як встановив суд, залізобетонні вироби на загальну суму 778000,00грнта в 5 денний термін не повернув.

За приписами ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Представники сторін у судовому засіданні визнали встановлені у справі №906/918/17 обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п.7.2 договору, кожна із сторін, яка неналежно виконує свої зобов'язання (прострочення розрахунку та/або поставки (відвантаження) товару) за цим договором, повинна сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період заборгованості від простроченої до сплати суми заборгованості за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок грунтується ( п.1.12 Постанови № 14).

Суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його правильним.

Відповідач з посиланням на ст.551 ЦК України та ст.233 ГК України просить зменшити розмір пені на 98% обгрунтовуючи своє прохання тим, що вказана заборгованість виникла з вини не лише з боку відповідача але й з боку позивача, заборгованість перед позивачем по поверненню коштів погашена у повному обсязі за короткий час, розмір пені є занадто великим для відповідача.

Згідно статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту судового рішення у справі №906/918/17 вбачається, що між сторонами існував складний спір щодо наявності взаємних обов'язків за договором поставки. Відповідач визнав правильність висновків суду, що свідчить про відсутність апеляційної скарги. Одразу після оголошення рішення суду відповідач здійснив більшу частину платежів. Остаточний розрахунок здійснений наступного дня після набрання рішенням законної сили. Вказані обставини суд вважає такими, що мають істотне значення , тому враховуючи ступінь виконання зобов'язань відповідачем та його майновий стан суд вважає за можливе зменшити вдвічі розмір пені.

Відповідно до ст. ст. 13,73,74,77 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 24807,16грн.

Судовий збір відповідно до ст. 129 ГПК України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст.ст.123,129,233,236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2. Зменшити вдвічі розмір пені, яка стягується з відповідача на користь позивача.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомир-Агробудіндустрія" (10025, м. Житомир, вул. Промислова,10, р/р 36022 у філії КБ "Приватбанк" МФО 311744, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Обербуд" ( 10002, м.Житомир, вул. Гагаріна,10-А, р/р 1151 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ) :

- 24807,16 грн пені за несвоєчасне виконання зобов'язання;

- 1762,00 грн. судового збору.

4. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 24807,16грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 15.03.18

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2,3 - сторонам (рек)