ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" березня 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/3902/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Київобленерго", 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б

до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, 09106, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Тімірязєва, будинок 2А

про стягнення 7027,11 грн. за договором про постачання електричної енергії №296 від 01.03.2011

суддя Шевчук Н.Г.

секретар Матраєва Н.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

суть спору:

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулось у господарський суд з позовом до Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації про стягнення 4732,26 грн. заборгованості за активну електроенергію, 906,78 грн. пені, нарахованої по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 29.01.2017, 1132,29 грн. інфляційних втрат, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017, та 255,78 грн. 3% річних, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов’язань за договором про постачання електричної енергії №296 від 01.03.2011 в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою суду від 29.01.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено перше судове засідання на 26.02.2018.

Протокольною ухвалою суду від 26.02.2018 судове засідання відкладено на 15.03.2018 про що повідомлено сторін ухвалою-повідомленням від 26.02.2018.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника у судові засідання, письмового відзиву на позов, не подав.

Представники сторін, належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання 15.03.2018 не з’явилися, причин неявки, суду не повідомили.

У судовому засіданні 15.03.2018 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

01.03.2011 між Закритим акціонерним товариством “АЕС Київобленерго”, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" (Постачальник), та Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії № 296 (т.1, а.с. 18-22, далі Договір), відповідно до пункту 1.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 3 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі з умовами цього договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов’язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Пунктом 2.3.3 Договору передбачено, що споживач зобов’язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 “Порядок розрахунків за активну електроенергію” та Додатку № 6 “Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку”.

Пунктом 3.1.1. договору встановлено, що постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на умовах передбачених в Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію”, за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії, на умовах передбачених в Додатку № 5 (5а) „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”, та інші платежі обумовлені цим договором.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунково згідно з вимогами Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію” та Додатку № 5 (5а) „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії”.

Згідно з пунктом 7.5. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 6 „Порядок зняття показів розрахунків приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку” оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття-передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності (у разі потреби за ініціативи постачальника).

Пунктом 9.4. Договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2011. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Докази припинення дії Договору відсутні, у зв’язку з чим суд приходить до висновку, що дія Договору продовжена в порядку, передбаченому пунктом 9.4.

Одночасно із укладенням договору сторонами було підписано Додаток № 4 до договору – Порядок розрахунків за активну електроенергію та Додаток № 6 до договору – Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку.

Пунктом 2.1. Додатку № 4 до договору - Порядок розрахунків за активну електроенергію передбачено, що порядок оплати за активну електроенергію здійснюється у формі авансової оплати та авансових платежів з остаточним розрахунком по закінченні розрахункового періоду. (Авансовий платіж на зарезервований обсяг споживання аварійної броні - до 3-го дня поточного періоду. Авансовий платіж на зарезервований обсяг споживання екологічної броні - до 3-го дня поточного періоду. Авансовий платіж на поточне споживання розрахункового періоду –повинно бути оплачена до дати початку розрахункового періоду. Остаточний розрахунок – 100 % - 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду).

Пунктом 3. Додатку № 4 до договору - Порядок розрахунків за активну електроенергію передбачено, що рахунки отримуються власноруч споживачем в відділі Білоцерківського підрозділу за адресою: м. Біла Церква, вул. Офіцерська, 1, каб. №27.

Пунктом 1. Додатку № 6 до договору - Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку передбачено, що покази розрахункових приладів обліку електричної енергії (лічильників) знімаються станом на 12-00 годину на дату закінчення розрахункового періоду.

Пунктом 7 Додатку № 6 до Договору визначений порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії, яким зобов’язано Споживача протягом 5-ти годин з моменту зняття показів лічильників довести їх значення до Постачальника електричної енергії шляхом подачі звіту особисто представником споживача в розрахунковий відділ Білоцерківського підрозділу за адресою: м. Біла Церква, вул. Офіцерська, 1, каб. №27.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу електричну енергію та виставив рахунки-фактури № від 22.12.2015, № від 29.01.2016 та № від 21.07.2016 на загальну суму 4732,26 грн. (т.1, а.с. 26-29).

Позивач стверджує, що відповідач належним чином не виконав свого обов’язку з оплати спожитої електроенергії, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 4732,26 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією №2898 від 22.05.2017, в якій вимагав сплатити вищевказану заборгованість та нараховані штрафні санкції.

Оскільки претензія залишена Управлінням соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації без відповіді, а кошти за використану електроенергію не сплачені, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з вимогами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами частини першої статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною першою статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно пунктом 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (із змінами та доповненнями), постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до пункту 5.1 Правил користування електричною енергією договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Враховуючи, що заборгованість за договором про постачання електричної енергії №296 від 01.03.2011 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, докази оплати використаної відповідачем електроенергії відсутні, а розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога про стягнення з відповідача 4732,26 грн. основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, у зв’язку з неналежним виконанням умов договору в частині своєчасного здійснення розрахунків, позивач просить стягнути із відповідача 906,78 грн. пені, нарахованої по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 29.01.2017.

Пунктом 4.2.1. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. – 2.3.4. цього договору, з порушенням термінів, визначених в Додатку № 4 „Порядок розрахунків за активну електроенергію”, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, встановив, що він виконаний арифметично вірно, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення з відповідача 906,78грн. пені, нарахованої по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 29.01.2017, підлягає задоволенню.

Також позивач заявив вимоги щодо стягнення з відповідача 1132,29 грн. інфляційних втрат, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017, та 255,78грн. 3% річних. нарахованих по кожному рахунку оремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017.

Згідно з приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних втрат та 3% річних суд встановив, що вони виконані арифметично вірно, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача 1132,29 грн. інфляційних втрат, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017. та 255,78 грн. 3% річних, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017, підлягають задоволенню.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4732,26 грн. заборгованості за активну електроенергію, 906,78 грн. пені, нарахованої по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 29.01.2017, 1132,29 грн. інфляційних втрат,нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017, та 255,78 грн. 3% річних, нарахованих по кожному рахунку окремо за сукупний період з 30.12.2015 по 05.12.2017.

Судовий збір відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Білоцерківської районної державної адміністрації, 09106, Київська обл., місто Біла Церква, вулиця Тімірязєва, будинок 2А, код 03193755) на користь Приватного акціонерного товариства "Київобленерго", 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 2-Б, код 23243188)

на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання № 4279 в ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО 322669, код 23243188: 4 732 (чотири тисячі сімсот тридцять дві) грн. 26 коп. боргу за використану активну електроенергію;

на поточний рахунок №7308 в ПАТ «Альфа-Банк» МФО: 300346, код 23243188: 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 255 (двісті п’ятдесят п’ять) грн. 78 коп. 3% річних, 906 (дев’ятсот шість) грн. 78 коп. пені та 1600 (одна тисяча шістсот) грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя                                 Н.Г. Шевчук

Дата підписання повного рішення: 20.03.2018.