РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2018Справа № 910/23195/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Купної В.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Білдінг»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Буд»

про стягнення 60 000,00 грн.

представники учасників сторін

від позивача Федоров Д.С., довіреність від 15.11.17; Федоров О.C., адвокат

від відповідача Дивак В.В., довіреність від 18.05.17

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Капітал Білдінг» (далі - ТОВ «Капітал Білдінг», позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Буд» (далі - ТОВ «Смарт-Буд», відповідач) про стягнення 60 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем робіт за договором підряду № 19/07-2017 від 19.07.2017, за які позивачем був сплачений аванс в розмірі 60 000,00 грн.

Вважаючи, що його права порушені, позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/23195/17 та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.01.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2018 було закрито підготовче засідання та призначено судове засідання на 13.02.2018 для розгляду справи по суті.

19.01.2018 відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована заява відповідача про відкладення розгляду справи, обґрунтована перебуванням представника відповідача на лікарняному.

У вищевказаній заяві відповідач, зокрема, зазначив, що викладені позивачем у позовній заяві факти не відповідають дійсним обставинам справи. Так, грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн. були сплачені позивачем на користь відповідача не як аванс по основному договору, а як оплата за демонтаж керамічної плитки з фасаду будівлі навчального закладу. Виконання таких робіт було погоджено сторонами шляхом укладення додаткової угоди від 21.07.2017 після того, як було виявлено, що роботи, передбачені умовами основного договору, а саме - утеплення зовнішніх стін, виконати неможливо, оскільки позивач не підготував фасад будівлі до їх виконання. Відповідач наполягав на тому, що оплачені позивачем підрядні роботи були ним виконані в повному обсязі, проте приступити до виконання робіт, передбачених основним договором, відповідач не мав можливості, оскільки позивач не виконав свого обов'язку поставити необхідні будівельні матеріали.

13.02.2018 відділом автоматизованого діловодства суду були зареєстровані подані представником відповідача пояснення з доданими до них документами, які з огляду на порушення встановленого законом процесуального строку подання доказів та відсутність клопотання про його поновлення, а також відсутність доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку, не були прийняті судом до розгляду, а спір був вирішений судом без урахування вказаних пояснень та долучених до них доказів.

Крім того, представник відповідача у судовому засіданні подав заяву про допит свідка, яка була залишена судом без розгляду з підстав, викладених в ухвалі суду від 13.02.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2018 судове засідання було відкладено на 19.02.2018.

У судовому засіданні 19.02.2018 представники позивача заявлені вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими та безпідставними, просив суд у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні 19.02.2018 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

19.07.2017 між ТОВ «Капітал Білдінг» (замовник) та ТОВ «Смарт-Буд» (підрядник) був укладений договір підряду № 19/07-2017 (далі - договір), згідно з умовами якого замовник доручив, а підрядник зобов'язувався виконати роботи по об'єкту: «Термомодернізацію загальноосвітнього навчального закладу № 200 на вул. Семашка, 9» в розділі: Утеплення зовнішніх стін, згідно будівельних норм і стандартів в термін, який встановлюється договором (далі - об'єкт).

Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 вказаної статті).

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Так, пунктом 2.1 договору передбачено, що строк виконання робіт визначений цим договором наступний: початок робіт - з моменту укладення договору; закінчення робіт - згідно графіка затвердженого замовником.

Початок та закінчення етапів робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору (п. 2.2 договору).

Відповідач разом з заявою про відкладення розгляду справи долучив до матеріалів справи проект календарного плану виробництва робіт, проте, як вбачається з зазначеного документу, він не був погоджений сторонами та засвідчений підписами представників сторін, а також їх печатками. Крім того, відповідач не надав суду доказів направлення вказаного проекту календарного плану позивачу.

З огляду на викладене, суд відхиляє посилання відповідача на зазначений проект календарного плану як на доказ, що свідчить про неправомірність вимог позивача та недобросовісність останнього.

Інших доказів, які б свідчили про погодження сторонами графіку та календарного плану виконання робіт, матеріали справи не містять.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що договірна ціна визначена на підставі державних будівельних норм, ДСТУ, та становить 1 163 857,80 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 193 976,30 грн.

Укладаючи додаткову угоду № 1 від 21.07.2017 до договору, сторони погодили збільшити вартість договору підряду № 19/07-2017 від 19.07.2017 на вартість додаткових робіт по об'єкту: «Термомодернізацію загальноосвітнього навчального закладу № 200 на вул. Семашка, 9» в розділі: Демонтажні роботи, згідно розрахунку договірної ціни на суму 140 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 23 333,33 грн. та, відповідно, внести зміни у п. 3.1 договору виклавши його у наступній редакції: «Договірна ціна визначена на підставі державних будівельних норм, ДСТУ, та становить 1 303 857,80 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 217 309,63 грн.».

Пунктом 4.7 договору було закріплено право замовника надати підряднику аванс, на підставі поданої заявки, поетапно у відповідності та у розмірі отриманого бюджетного фінансування.

У свою чергу, на підрядника положеннями п. 4.8 договору покладався обов'язок використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт обладнання, матеріалів, конструкцій та виробів, а по закінченні граничного терміну використані суми авансу підтвердити актом виконаних обсягів робіт, або повернути замовнику.

При цьому, згідно з п. 4.2 договору акт за формою № КБ-2в та довідка за формою № КБ-3 оформлюються належним чином підрядником і подаються для підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом 5 календарних днів але у будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Судом встановлено, що позивач сплатив на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі 60 000,00 грн. з призначенням платежу: «Авансовий платіж за виконання демонтажних робіт згідно ДУ № 1 до договору підряду № 19/07-2017 від 19.07.2017 р., у т.ч. ПДВ 20% - 1666,67 грн.», що підтверджується платіжними дорученнями № 1359 від 21.07.2017, № 1388 від 26.07.2017.

Водночас, відповідач не надав суду ані акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт за формою № КБ-2в та довідки за формою № КБ-3, погоджені сторонами та засвідчені підписами представників сторін, а також їх печатками, ані докази направлення вказаних документів позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з положеннями ст. 75 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи викладене, суд зазначає, що відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним підрядних робіт та придбання необхідних для їх виконання будівельних матеріалів та обладнання в оплаченому позивачем обсязі, а відтак не спростував доводів позивача про безпідставність отримання авансу в розмірі 60 000,00 грн. та необхідність його повернути.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 4.8 договору на відповідача був покладений обов'язок повернути замовнику суму одержаного авансу, використання якого не підтверджується актом виконаних обсягів робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України встановлено, що господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували повернення ним авансу позивачу або спростовували доводи останнього, суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 60 000,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШІВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Буд» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, офіс 1207, ідентифікаційний код 38807295) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Білдінг» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 68/1, офіс 62, ідентифікаційний код 38871030) грошові кошти в розмірі 60 000,00 грн. (шістдесят тисяч грн. 00 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07.03.2018.

Суддя О.Г. Удалова