РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018Справа № 910/21844/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Державної екологічної інспекції у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом"

про стягнення 31 474, 80 грн.

за участю представників:

від позивача:Супрун Л.О. - представник за довіреністю № 55-07/08 від 09.01.2018 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулась Державна екологічна інспекція у м. Києві (далі - Інспекція, позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" (далі - ТОВ "Маяк-Вестдом", відповідач) про стягнення завданої державі шкоди у розмірі 31 474, 80 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що за результатами проведеної перевірки дотримання вимог ТОВ "Маяк-Вестдом" природоохоронного законодавства було встановлено, що у період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. відповідачем здійснювався викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу, що є порушенням ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря». Такі дії ТОВ "Маяк-Вестдом" завдали шкоди державі на суму 31 474,80 грн.

У позові Державна екологічна інспекція у м. Києві просить суд стягнути з відповідача збитки у сумі 31 474,80 грн., з яких: 9 442,44 грн. (30 %) зарахувати в дохід спеціального фонду Державного бюджету, а 22 032,36 грн. (70 %) - в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Київської міської ради на спеціальний рахунок державного бюджету.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.12.2017 р. за вказаним позовом було порушене позовне провадження у справі.

Згідно з ухвалою господарського суду м. Києва від 15.01.2018 р. розгляд справи було вирішено здійснювати за правилами, встановленими новою редакцією ГПК України, що набрала чинності з 15.12.2017р., у порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав, причини його неявки судом визнані неповажними. У строк, визначений судом, відповідач відзиву не надав, позиція відповідача щодо позову суду невідома.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у вересні 2016 р. відповідно до наказу № 615 від 12.09.2016 р. та направлення № 683 від 12.09.2016 р. Державною екологічною інспекцією у місті Києві була проведена планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ "Маяк-Вестдом", що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Московський, 8. Результати вказаної перевірки оформлені позивачем актом № 04/684а від 30.09.2016 р.

Указаним актом було встановлено, що у період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. у наявній у ТОВ "Маяк-Вестдом" котельні здійснювалась експлуатація 6 котлів Wessex Modumax WX 250/750 на природному газі, у зв'язку з чим підприємство здійснювало викид забруднюючих речовин в атмосферне повітря без відповідного дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що є порушенням вимог природоохоронного законодавства. Зазначений акт був підписаний начальником відділу експлуатації ТОВ "Маяк-Вестдом", із зауваженнями, відповідно до яких після введення котельні у експлуатацію підприємство тривалий час не могло отримати погодження у органах державної влади.

За результатами вказаної перевірки, 07.10.2016 р. Державною екологічною інспекцією в м. Києві був виданий припис № 04/328п, згідно якого відповідача було зобов'язано, зокрема, надати до Державної екологічної інспекції в м. Києві довідку щодо годин роботи стаціонарних джерел викидів забруднюючих речовин (котлів) в атмосферне повітря, які знаходяться на території підприємства у період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. Зазначений припис був направлений ТОВ "Маяк-Вестдом" рекомендованим листом з повідомленням про його вручення.

У подальшому, Державною екологічною інспекцією в м. Києві на підставі звіту з інвентаризації викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та наданої ТОВ "Маяк-Вестдом" довідки № 0105/01 від 26.10.2016 р. про години роботи стаціонарних джерел викидів у період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. було здійснено нарахування відповідачу розміру шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої Міністерством охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 р. (далі - Методика), яка становить 31 474,80 грн.

Як свідчать матеріали справи, 10.11.2016 р. Інспекція звернулась до відповідача з вимогою № 151 відшкодувати заподіяну ним шкоду у сумі 31 474,80 грн., внаслідок викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу. Однак, вказана вимога була залишена ТОВ "Маяк-Вестдом" без задоволення, тому Інспекція звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначене статтею 1166 Цивільного кодексу України. Відповідно до вказаної статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, за змiстом статтi 1166 ЦК України однiєю з пiдстав виникнення зобов'язання є заподiяння шкоди iншiй особi. На вiдмiну вiд зобов'язань, якi виникають з правомiрних актiв, цей вид зобов'язань виникає з неправомiрних актiв, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподiяння шкоди делiктоздатною особою. Делiктне (позадоговiрне) зобов'язання виникає у випадку, коли заподiювач шкоди i потерпiлий не перебували мiж собою у зобов'язальних вiдносинах або шкоду заподiяно незалежно вiд iснуючих мiж сторонами зобов'язальних правовiдносин.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" передбачено, що атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень; викид це надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин, а норматив гранично допустимого викиду забруднюючої речовини стаціонарного джерела-гранично допустимий викид забруднюючої речовини або суміші цих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону України підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, вживати заходи щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів.

Частиною 6 ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами можуть здійснюватися на підставі дозволу, виданого суб'єкту господарювання, об'єкт якого належить до першої групи, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Так, п.п. 2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.2002., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну. Дозвіл видається суб'єкту господарювання за формою, встановленою Мінприроди. Дозвіл видається безоплатно на строк не менш як п'ять років.

Отже, з аналізу вказаних норм вбачається, що саме за відповідачем закріплений обов'язок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами виключно на підставі дозволу.

Однак, як вже зазначалось, під час здійснення Державною екологічною інспекцією в м. Києві планової перевірки за період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. було встановлено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами за цей період у ТОВ "Маяк-Вестдом" був відсутній. А з матеріалів справи вбачається, що вказаний дозвіл був отриманий відповідачем лише 29.12.2014 р.

Відповідальність за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря несуть особи, зокрема, винні у викидах забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу спеціально уповноважених на те органів виконавчої влади відповідно до Закону (ст. 33 Закону України "Про охорону атмосферного повітря").

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню у порядку та розмірах, встановлених законом.

При цьому відшкодування збитків є видом господарських санкцій, під якими розуміються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування котрих для нього настають несприятливі економічні наслідки.

Факт здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами викидів без дозволу у період з 01.12.2013 р. по 28.12.2014 р. підтверджується актом перевірки Державної екологічної інспекції в м. Києві дотримання ТОВ "Маяк-Вестдом" вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря № 04/684а від 30.09.2016 р.

При цьому зауваження відповідача, зазначені ним у акті перевірки, про те, що в його діях відсутня вина в тривалому отриманні дозволу, суд не приймає до уваги, оскільки саме суб'єкт господарювання повинен заздалегідь подбати про продовження строку дії дозволу на здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки відповідачем не вжито всіх належних заходів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, суд дійшов висновку про наявність вини ТОВ "Маяк-Вестдом" у порушенні законодавства України про охорону атмосферного повітря.

Щодо розміру шкоди, завданої відповідачем, суд зазначає наступне.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) регулюється Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 639 від 10.12.2008 р.

Пунктами 2.1.2, 2.7.1 вказаної Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин, на які відсутній дозвіл на викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства. Розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема, у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Згідно з п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1,2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

З = mi х 1.1П х Аі х Кт х Кзі, де - mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т; 1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т; Аі - безрозмірний показник відносної небезпечностї і-тої забруднюючої речовини; Кт - коефіцієнт, що вираховує територіальні соціально-екологічні особливості; Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною. Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми шкоди на підставі вказаної Методики, яка заподіяна ТОВ "Маяк-Вестдом" в результаті здійснення ним викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викиду без відповідного дозволу, суд погоджується із розрахунком позивача та вважає, що з відповідача підлягає стягненню сума 31 474,80 грн., а відтак - позов Державної екологічної інспекції в м. Києві підлягає задоволенню.

Також суд враховує, що відповідно до ст. 42 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів, коштів підприємств, установ та організацій, фондів охорони навколишнього природного середовища, добровільних внесків та інших коштів.

За приписами ч. 4, ч. 6 ст. 47 вказаного Закону державний фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством. Кошти місцевих, Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення.

Статтею 11 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2018 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є, зокрема 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, враховуючи наведені вище норми чинного законодавства, з ТОВ "Маяк-Вестдом" підлягає стягненню завдана ним шкода у сумі 31 474,80 грн., з яких - 9 442, 44 грн. (30 %) підлягає стягненню в дохід спеціального фонду Державного бюджету України та 22 032,36 грн. (70 %) - в дохід спеціального фонду місцевого бюджету міста Києва.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державної екологічної інспекції у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" про стягнення 31 474, 80 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" (04073, м. Київ, Московський проспект, буд. 8; ідентифікаційний код 35590935) завдану ним шкоду внаслідок наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря у сумі 31 474, 80 грн., з яких: в дохід спеціального фонду Державного бюджету (30 %) - у сумі 9 442 (дев'ять тисяч чотириста сорок дві) грн. 44 коп. та в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Київської міської ради (70 %) - у сумі 22 032 (двадцять дві тисячі тридцять дві) грн. 36 коп. на спеціальний рахунок державного бюджету за реквізитами: одержувач УДК у Оболонському районі м. Києва на р/р 0006, МФО 820019, одержувач ГУ ДКСУ у м. Києві, , код бюджетної класифікації 24062100.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маяк-Вестдом" (04073, м. Київ, Московський проспект, буд. 8; ідентифікаційний код 35590935) на користь Державної екологічної інспекції у м. Києві (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 4; ідентифікаційний код 37975277) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 1 березня 2018 року.

Повний текст рішення складений 6 березня 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.