номер провадження справи 22/117/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 Справа № 908/2461/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників сторін:

представник позивача ОСОБА_1, довіреність № 25 від 01.01.2018 р.;

представник відповідача не зявився (ОСОБА_2, довіреність № б/н від 18.12.2017 р., у судовому засіданні 03.01.2018 р.)

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2461/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (71601, Запорізька область, м. Василівка, вул. Гоголя 1а)

до відповідача: Комунального унітарного підприємства Наш Дім Дніпрорудненської міської ради (71630, Запорізька область, м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, 11)

про стягнення 531945,04 грн.

СУТЬ СПОРУ:

08.12.2017 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж до Комунального унітарного підприємства Наш Дім Дніпрорудненської міської ради про стягнення 531945,04 грн., із яких: 456420,52 грн. борг за спожиту активну електроенергію, 54219,14 грн. пеня, 14821,59 грн. інфляційні втрати, 6483,79 грн. 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 р. здійснено автоматичний розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2461/17 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.12.2017 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження у справі № 908/2461/17, якій присвоєно номер провадження 22/117/17, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 03.01.2018 р.

Розгляд справи, починаючи з судового засідання 03.01.2018 р., здійснювався в порядку Господарського процесуального кодексу України, у редакції Закону України від 03.10.2017 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів. За приписами п. 9 ч. 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.01.2018 р. відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, на підставі ст. 183 ГПК України підготовче засідання відкладено на 01.02.2018 р.

Ухвалою суду від 01.02.2018 р. підготовче провадження закрите, справа до розгляду по суті призначена у судовому засіданні 01.03.2018 р. Усно представник позивача у судовому засіданні зазначив, що ним повідомлено суду про всі обставини справи, які йому відомі, та надані всі докази на підтвердження своїх вимог.

01.03.2018 р. від позивача до суду надійшла письмова заява (вих. № 58/23-юр від 28.02.2018 р.), відповідно до якої, у звязку зі здійсненням позивачем зарахувань сум 13.02.2018 р., 14.02.2018 р., 19.02.2018 р., 26.02.2018 р. за квітень 2017 р., сума позовних вимог за квітень 2017 р. стала складати 148799,31 грн. Таким чином, загальні позовні вимоги до відповідача складають 444780,72 грн., у тому числі: за спожиту активну електричну енергію 369256,20 грн., пеня 54219,14 грн., інфляційні втрати 14821,59 грн., 3% річних 6483,79 грн. Копія заяви з доданими до неї документами направлена на адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист від 28.02.2018 р.

Вказана заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 42 ГПК України.

У судовому засіданні 01.03.2018 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Між сторонами у справі укладений договір № 847 від 04.04.2017 р. про постачання електричної енергії. У звязку з невиконанням відповідачем належним чином своїх договірних зобовязань, борг за спожиту активну електричну енергію за період: квітень травень, липень вересень 2017 р. склав 369256,20 грн. У звязку з наведеним відповідачу нараховані пеня, інфляційні втрати та 3% річних. Позов обґрунтований умовами договору № 847 від 04.04.2017 р., ч. 1 ст. 193, ч. 6 ст. 232, ч. 1 ст. 299 ГК України, ст. 526, ч. 1 ст. 527, ч. 1 ст. 530, ст.ст. 549, 599, 610, 611, 625, 629 ЦК України. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити.

Від відповідача до суду 22.12.2017 р. надійшов письмовий відгук на позовну заяву. З позовною заявою не згоден, тому що пеня у сумі 50333,73 грн. за квітень і травень 2017 р. розрахована з порушенням строків позовної давності, передбаченої ст.ст. 252, 253, 258 ЦК України. З акту звіряння розрахунків вбачається, що борг виник з квітня по вересень 2017 р., у цей час діяла інша угода, а не угода № 847 із терміном дії до 31.12.2016 р., як зазначено у позовній заяві.

22.12.2017 р. від позивача до суду надійшла письмова заява, якою позивач виправляє технічні описки, допущені у позовній заяві стосовно зазначення дати договору № 847 від 04.04.2017 р.

01.02.2018 р. від позивача надійшла відповідь на відгук відповідача. Зазначає, що приписом ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня. Умовами договору № 847 сторони передбачили інший строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, який відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України. Відповідач не враховує, що нарахування штрафних санкцій здійснюється за кожний день прострочення зобовязання. Отже, сплив спеціальної позовної давності в один рік також пов'язаний з кожним днем прострочення, за який здійснено нарахування штрафних санкцій. Відповідачу за період із 19.05.2017 р. по 31.10.2017 р. за прострочення оплати нарахувань за спожиту активну електроенергію була нарахована пеня у розмірі 54219,14 грн. Що стосується посилання відповідача на зазначений у позові невідповідний договір, позивач пояснив, що була допущена описка.

Відповідач у судове засідання 01.03.2018 р. не зявився, причини неявки суду невідомі. Заперечення на відповідь позивача на відгук від відповідача до суду не надійшло. Про час та місце судового розгляду справи по суті відповідач повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, які надавалися в судовому засіданні 03.01.2018 р., суд

ВСТАНОВИВ:

04.04.2017 р. між Публічним акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (Постачальник електричної енергії, позивач у справі) та Комунальним унітарним підприємством Наш Дім Дніпрорудненської міської ради (Споживач, відповідач) був укладений договір про постачання електричної енергії, яка закуповується за державні кошти № 847, відповідно до якого позивач продає електричну енергію код ДК 09310000-5 відповідачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу, а відповідач оплачує вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 «Точки продажу електричної енергії споживачу» (розділ 1 договору).

Згідно п.п. 14.1, 14.2 договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками сторін і укладається на термін до 31.12.2017 р., а в частині виконання зобовязань (надання акту про спожиту електроенергію, виставлення рахунків, здійснення розрахунків тощо) до повного виконання зобовязань. Сторони, керуючись ст. 631 ЦК України, дійшли згоди, що умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до укладання, починаючи з 01.04.2017 р.

Згідно з п.п. 6.3.1, 6.3.4 договору № 847 від 04.04.2017 р. відповідач зобовязався виконувати умови договору; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 Порядок розрахунків за активну електричну енергію та додатка № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

У п. 6.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ 31.07.1996 р. № 28 визначено, що розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 4, 6 Додатку № 4 до договору «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» споживач не пізніше 14-00 години 1-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою споживача та скріплених його печаткою: Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію за формою Додатка № 5.1, Акта звірки обсягу споживання електроенергії, відпущеної постачальником за тарифами, диференційованими за періодами часу за формою Додатка № 5.4 (у випадку розрахунку за спожиту електричну енергію за тарифами, диференційованими за періодами часу). Постачальник підписує подані акти та один примірник повертає споживачу. За підсумками розрахункового періоду Постачальник виписує Споживачу рахунок для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого споживачем Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію з урахуванням сум платежів, що надійшли від споживача.

Споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів із дня отримання рахунка, здійснити оплату рахунка, що направляється йому постачальником. Датою отримання рахунка вважається: при направленні рекомендованим листом дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документа (по місту 3 дні, по області 5 днів, по Україні 7 днів); у випадку вручення рахунка уповноваженому представнику споживача під розпис в журналі, дата, зазначена в журналі; при направленні нарочним дата вручення споживачу (п. 10 додатку № 4).

Матеріали справи свідчать, що сторонами за договором № 847 від 04.04.2017 р. були підписані та скріплені печатками акти про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію, на підставі яких виписані рахунки:

За квітень 2017 р. - 401972 кВт/год. на суму 477486,04 грн. (рахунок № 847/4а від 30.04.2017 р.);

За травень 2017 р. 258002 кВт/год. на суму 284196,12 грн. (рахунок № 847/5а від 31.05.2017 р.);

За липень 2017 р. 296901 кВт/год. на суму 370001,51 грн. (рахунок № 847/7а від 31.07.2017 р.);

За серпень 2017 р. 245991 кВт/год. на суму 27227,88 грн. (рахунок № 847/8а від 31.08.2017 р.);

За вересень 2017 р. 242020 кВт/год. на суму 271420,88 грн. (рахунок № 847/9а від 30.09.2017 р.).

Як слідує з матеріалів справи, позивач щомісячно виставляв відповідачу рахунки. На усіх рахунках на оплату спожитої електричної енергії в графі «рахунок отримав» міститься підпис, скріплений круглою печаткою підприємства-відповідача, та дата отримання рахунку.

Відповідач повністю за спожиту активну електричну енергію не розрахувався, внаслідок чого Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж звернулося до господарського суду Запорізької області.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст. 193 ГК України.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 10 додатку № 4 до договору встановлено, що споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів із дня отримання рахунка здійснити оплату рахунка, що направляється йому постачальником електричної енергії.

Відповідач, порушуючи умови договору № 847 від 04.04.2017 р., за спожиту активну електроенергію розраховувався несвоєчасно, повністю оплату не здійснив.

Станом на день подання позовної заяви заборгованість за спожиту активну електроенергію склала 456420,52 грн. У матеріалах справи мається оригінал акту звіряння взаємних розрахунків від 19.12.2017 р., підписаний між сторонами, відповідно до якого звірене сальдо за договором № 847 від 04.04.2017 р. на користь позивача склало 456420,52 грн.

Після порушення провадження у даній справі, відповідач здійснив часткову оплату за спожиту активну електроенергію, сплативши 13.02.2018 р. суму 14869,00 грн. Відповідно до письмового пояснення позивача від 01.03.2018 р., дана сума була зарахована в оплату по рахунку № 847/3а від 07.04.2017 р., згідно з призначенням платежу, а залишок у сумі 2027,14 грн. був зарахований в оплату по рахунку № 847/4а від 30.04.2017 р. Також відповідач здійснив оплати: 14.02.2018 р. у сумі 3464,00 грн., 19.02.2018 р. у сумі 27433,18 грн., 26.02.2018 р. у сумі 7370,00 грн. та у сумі 46870,00 грн. Усі перераховані суми, згідно з призначенням платежу, були зараховані в оплату по рахунку № 847/4а від 30.04.2017 р. Таким чином, після порушення провадження у даній справі, відповідачем перераховано на рахунок позивача загальну суму 87164,32 грн. Відповідно, станом на день прийняття рішення по даному спору загальна сума боргу за спожиту активну електричну енергію складає 369256,20 грн.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно зі ст. 599 цього Кодексу зобовязання припиняються виконанням, проведеними належним чином.

Відповідач факт постачання активної електроенергії за заявлений період не спростував, усі акти про спожиту активну електричну енергію підписані ним без зауважень, скріплені печаткою. Оплата за спожиту активну електроенергію здійснювалася відповідачем несвоєчасно та не у повному обсязі.

Згідно з матеріалами справи, сума боргу за спожиту активну електроенергію у квітні 2017 р. (рахунок № 847/4а від 30.04.2017 р.) складає 148799,31 грн., у травні 2017 р. (рахунок № 847/5а від 31.05.2017 р.) складає 149773,07 грн., у липні 2017 р. (рахунок № 847/7а від 31.07.2017 р.) складає 70683,82 грн. Позов у частині стягнення суми боргу у розмірі 369256,20 грн. є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи здійснену відповідачем після порушення провадження у справі оплату в загальній сумі 87164,32 грн., провадження у справі у частині стягнення основної заборгованості у розмірі 87164,32 грн. підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми 54219,14 грн. пені, розрахованої за загальний період із 19.05.2017 р. по 31.10.2017 р. включно. Розрахунок здійснений позивачем окремо за кожним рахунком.

Відповідач зазначив, що не погодився з нарахуванням пені у сумі 50333,73 грн. за квітень і травень 2017 р., оскільки нарахування здійснене з порушенням строків позовної давності, передбаченої ст.ст. 252, 253, 258 ЦК України.

Суд спростовує заперечення відповідача, виходячи з наведеного нижче.

Відповідно до п. 8.3.1 договору № 847 від 04.04.2017 р. за недотримання термінів сплати рахунків за активну електроенергію (п. 10 додатка № 4), споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно з вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.ст. 256, 260, 261 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦК України. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його настання. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ст. 258 ЦК для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно з частиною 2 даної статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Щодо пені за порушення грошових зобовязань застосовується припис ч. 6 ст. 232 ГК України, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобовязання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобовязання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Умовами договору № 847 сторони встановили інший строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання по день фактичної оплати, що відповідає приписам ч. 6 ст. 232 ГК України.

Пеня нарахована позивачем за загальний період із 19.05.2017 р. по 31.10.2017 р. Позивач звернувся до суду з позовом 08.12.2017 р., тобто без пропущення строку позовної давності, встановленого ст. 258 ЦК України.

Розрахунок пені, здійснений позивачем, є правильним. Факт неналежного виконання відповідачем грошового зобовязання за договором № 847 від 04.04.2017 р. є доведеним. До стягнення з відповідача, за заявлений позивачем загальний період, підлягає пеня в сумі 54219,14 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 14821,59 грн. інфляційних втрат за загальний період з 01.06.2017 р. по 30.09.2017 р. включно та суму 6483,79 грн. 3% річних, згідно з розрахунком, нарахованих за загальний період із 19.05.2017 р. по 31.10.2017 р.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вони є правильними, тому з відповідача стягується сума 6483,79 грн. 3% річних та 14821,59 грн. інфляційних втрат.

На підставі викладеного, позов у цілому підлягає задоволенню частково.

Згідно з ст. 129 ГПК України судовий збір у сумі 6671,71 грн. стягується з відповідача на користь позивача.

Судовий збір у сумі 1307,47 грн. підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України, за його клопотанням, ухвалою суду відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 42, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж до Комунального унітарного підприємства Наш Дім Дніпрорудненської міської ради задовольнити частково.

Стягнути з Комунального унітарного підприємства Наш Дім Дніпрорудненської міської ради (71630, Запорізька область, м. Дніпрорудне, пр. Ентузіастів, 11, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (71601, Запорізька область, м. Василівка, вул. Гоголя 1а, ) заборгованість у розмірі 369256 (триста шістдесят девять тисяч двісті пятдесят шість) грн. 20 коп., пеню у розмірі 54219 (пятдесят чотири тисячі двісті девятнадцять) грн. 14 коп., 3 % річних у розмірі 6483 (шість тисяч чотириста вісімдесят три) грн. 79 коп., інфляційні втрати у розмірі 14821 (чотирнадцять тисяч вісімсот двадцять один) грн. 59 коп. та 6671 (шість тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 71 коп. судового збору.

У частині стягнення основної заборгованості у розмірі 87164 (вісімдесят сім тисяч сто шістдесят чотири) грн. 32 коп. провадження закрити.

Повне рішення складено 07 березня 2018 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко