РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2018Справа № 910/22467/17

За позовомПриватного підприємства «Каспій-1»
до 1. Комунального підприємства «Київський метрополітен»
2. Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
провизнання договору продовженим

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників справи:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: Костюк О.М.. довіреність № 062/02/07-55 від 03.01.2018;

від відповідача-2: Акімова А.В., довіреність № 119 від 14.12.2017.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Каспій-1» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Київський метрополітен» і Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), вказуючи на наявність підстав для визнання продовженим (пролонгованим) договору № 1644 від 03.07.2014 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/22467/17 та призначено розгляд справи на 17.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2018 вирішено справу № 910/22467/17 розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 08.02.2018.

08.02.2018 від позивача через канцелярію суду було подано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2018 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 21.02.2018.

21.02.2018 від відповідача-1 через відділ діловодства суду надійшли заперечення на відповідь.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу № 910/22467/17 до судового розгляду по суті; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.02.2018.

У судове засідання, призначене на 28.02.2018, представник позивача не з'явився. Оскільки позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце цього засідання, неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідачі проти позову заперечують. Зазначають, що спірний договір був припинений у зв'язку із закінченням строку його дії.

У судовому засіданні 28.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.07.2014 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі - орендодавець, відповідач-2), Приватним підприємством «Каспій-1» (надалі - орендар, позивач) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (надалі - підприємство, відповідач-1) був укладений договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду №1644 (нова редакція договору оренди від 14.10.2011 №176-У(Ор)-11) (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 14.03.2014 №169 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та знаходиться за адресою: станція метро «Нивки» (східний вестибюль), Б/Н, для розміщення виключно в межах об'єкта оренди тимчасових огороджуючи конструкцій орендаря, за умови розробки та погодження у встановленому порядку проектної документації. Вид діяльності - змішана торгівля продовольчими та непродовольчими товарами.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що об'єктом оренди є частина переходу станції метро «Нивки», загальною площею 3,15 кв.м та зазначена в викопіюванні з схем, що складає невід'ємну частину цього договору.

На виконання умов Договору орендодавець та Підприємство передали, а позивач прийняв в орендне користування об'єкт оренди за Договором, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 01.08.2014.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Факт передачі приміщення в оренду та користування ним позивачем підтверджується актом приймання-передачі майна в оренду від 01.08.2014 та не заперечується сторонами.

За приписами ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом. 9.1. Договору сторони погодили, що Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 03.07.2014 до реконструкції станції метрополітену, на якій знаходиться об'єкт оренди, але не довше ніж до 01.07.2017.

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Статтею 26 цього ж Закону визначено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

З наведених вище норм законодавства випливає, що можливість продовження дії договору оренди на той же термін і на тих же умовах законодавець поставив у залежність, зокрема, від відсутності волевиявлення однієї із сторін про припинення цього договору у зв'язку із закінченням терміну його дії, та зазначив про те, що таке волевиявлення має відбуватись у відповідні строки. Тому, будь-яке документальне підтвердження факту здійснення такої заяви на адресу контрагента договір оренди припиняє.

У п. 9.6. Договору сторони встановили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору після закінчення строку його дії протягом одного місяця, договір може бути продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені цим договором та оформлюється додатковою угодою, в порядку, передбаченому Положенням про оренду майна територіальної громади м. Києва, шляхом внесення змін в істотні умови договору. В разі відмови від оформлення додаткової угоди однією із сторін щодо продовження терміну дії договору в порядку та передбачені законодавством терміни, договір оренди вважається непродовженим.

Позивач зазначає, що неодноразово ініціював питання продовження строку дії спірного Договору та звертався як до Департаменту, так і до КП «Київський метрополітен».

Проте, як свідчать обставини справи, пролонгація строку дії Договору сторонами оформлена не була.

Матеріалами справи підтверджується, що листом №062/05/19-5043 від 19.05.2017 Департамент, з посиланням на п.п.12.4 та 12.7 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, пропонував позивачу надати документи (заяву орендаря, виписку з Єдиного державного реєстру, довідку від балансоутримувача про належне виконання умов договору оренди, звіт про оцінку об'єкта оренди) для продовження дії Договору на новий строк та вказував, що у разі ненадання таких документів, Договір оренди буде припинено у зв'язку з закінченням терміну, на який його було укладено.

У відповідь на цей лист позивач листом від 24.05.2017 №150 повідомив Департамент, що відповідні довідки та доручення на проведення експертної оцінки позивач витребував у КП «Київський метрополітен», та зазначив, що після відпрацювання даного питання фахівцями метрополітену пакет усіх необхідних документів буде направлено до Департаменту.

Проте, документи, визначені сторонами в Договорі, як необхідні для продовження його дії (П. 9.6) позивач орендодавцю в межах строку дії Договору так і не направив.

У зв'язку з ненаданням позивачем визначеного пакету документів, листом №062/05-16-7634 від 28.07.2017 орендодавець за Договором повідомив позивача про закінчення 01.07.2017 терміну дії цього договору та вказував на необхідність звільнення орендованого приміщення.

Отже, орендодавець висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору на новий термін шляхом надання позивачу листа №062/05-16-7634 від 28.07.2017, копія якого наявна в матеріалах справи.

Вказаний лист був отриманий представником позивача 02.08.2017, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №004.

Таким чином, враховуючи відсутність домовленості сторін Договору про продовження його дії, з огляду на своєчасно висловлене орендодавцем заперечення щодо продовження строку дії Договору, Договір припинив свою дію 01.07.2017.

Факт припинення Договору у зв'язку із закінченням строку його дії встановлено також в ході розгляду Господарським судом міста Києва справи №910/21419/17 за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Приватного підприємства «Каспій-1» про виселення Приватного підприємства «Каспій-1» з нерухомого майна, а саме: частини переходу за адресою: станція метро «Нивки», б/н, загальною площею 3,15 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 у справі №910/21419/17 позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» задоволено та виселено Приватне підприємство «Каспій-1» з нерухомого майна, а саме: частини переходу за адресою: станція метро «Нивки», б/н, загальною площею 3,15 кв.м.

Зазначене вище судове рішення не оскаржувалось та за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень України набрало законної сили 13.02.2018. Відповідно, обставини, встановлені цим рішенням суду, в силу положень ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України повторного доказування не потребують.

За таких обставин, відсутні підстави вважати спірний договір пролонгованим.

Твердження позивача про те, що ненадання ним документів для продовження дії Договору сталося з вини відповідача-1 судом не приймаються до уваги, оскільки наявні в матеріалах справи звернення позивача до Підприємства (листи №55 від 24.03.2017 та №130 від 12.05.2017) не містять конкретного переліку документів, які позивач просив надати відповідача-1.

Суд також відзначає, що відповідно д п. 12.4 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, затвердженого рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 №415/1280, для розгляду питання про внесення змін до договору саме орендар (позивач), а не балансоутримувач, повинен подати орендодавцю заяву, звіт про оцінку об'єкта оренди, виписку з Єдиного державного реєстру.

Також судом не приймаються до уваги доводи позивача щодо того, що підставою для визнання Договору пролонгованим (продовженим) є факт перерахування щомісячних орендних платежів за користування об'єктом оренди на рахунок КП «Київський метрополітен» після закінчення терміну дії спірного Договору, оскільки відповідно до п. 8.5.8. Договору нарахування орендної плати при припиненні Договору оренди згідно з п. 5.2. здійснюється до моменту повернення орендованого майна.

Щодо переважного права позивача на оренду нерухомого майна за спірним Договором, на яке представник позивача вказував у відповіді на відзив, суд відзначає, що виходячи зі змісту п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» переважне право наймача полягає у наданні йому переваги при укладенні договору оренди на новий строк перед іншими особами, а не у виключності права наймача на переукладення договору оренди.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, у задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Каспій-1» суд відмовляє у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 73, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.2018

Суддя Ю.М. Смирнова