РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.03.2018Справа № 910/22876/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Лиськова М.О. за участю секретаря судового засідання Бородині В.В., розглянувши матеріали господарської справи у відкритому судовому засіданні

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас"

до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015 на суму 171 644 930,24 грн.

За участі учасників справи:

від позивача: Федай О.О.

Дешевий О.А.

від відповідача: Горянін А.О.

Федорець Д.Д.

У судовому засіданні 07.03.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

18.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява №229 від 14.12.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем свої грошових зобов'язань за Договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків до 09.01.2018.

04.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі. Справу №910/22876/17 ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 07.02.18.

01.02.2018 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 07.02.2018 з'явилися представники учасників справи.

Після постановлення судом ухвали про закриття підготовчого засідання та переходу до розгляду справи по суті, представником відповідача було заявлено усну заяву про відвід судді Лиськова М.О., яку у відповідності до вимог ст. 169 Господарського процесуального кодексу України представником було оформлено та подано у письмовій формі під час судового засідання після переходу до розгляду справи №910/22876/17 по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018 року зупинено провадження у справі №910/22876/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015 до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва від 08.02.2018, заяву по справі № 910/22876/17 передано до розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2018 року (суддя Грєхова О.А.) у задоволенні заяви про відвід судді Лиськова М.О. відмовлено, оскільки наведені заявником доводи у її обґрунтування не можуть бути, в розумінні Процесуально Закону, підставою для відводу судді Лиськова М.О.

13.02.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва провадження у справі у справі №910/22876/17 поновлено, розгляд справи по суті призначено на 21.02.2018.

В судове засідання, призначене на 21.02.2018, з'явилися представники позивача. Представники відповідача в судове засідання, призначене на 21.02.2018, не з'явилися, проте через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подали клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із надзвичайною завантаженістю представників відповідача. Вказане клопотання судом під час судового засідання задоволено, розгляд справи відкладено на 28.02.2018.

В судове засідання, призначене на 28.02.2018, з'явилися представники позивача та відповідача.

28.02.2018 представником відповідача під час судового засідання подано заяву про відвід судді Лиськова М.О. від розгляду справи №910/22876/17 з підстав упередженості та внаслідок порушення, за твердженнями відповідача, суддею засад рівності всіх учасників судового процесу, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів під час судового розгляду суддею Лиськовим М.О. іншої господарської справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 року зупинено провадження у справі №910/22876/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015 до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва від 28.02.2018, заяву по справі № 910/22876/17 передано до розгляду судді Омельченко Л.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2018 року (суддя Омельченко Л.В.) у задоволенні заяви про відвід судді Лиськова М.О. відмовлено, оскільки наведена мотивація не свідчить про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді Лиськова М.О. при розгляді справи № 910/22876/17, оскільки вона є лише припущеннями про порушення цим суддею порядку здійснення судочинства у іншій справі (№ 910/22878/17), які ґрунтуються на суб'єктивному сприйнятті Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоінвест Трейдінг" судового рішення про стягнення з нього простроченої заборгованості за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2018 року у зв'язку з вирішенням питання про відвід судді Лиськова М.О., провадження у справі №910/22876/17 поновлено та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 07.03.2018.

В судове засідання, призначене на 07.03.2018 з'явилися представники учасників справи.

07.03.2018 представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з мотивів того, що йому необхідний додатковий час для підготовки до судового розгляду. Заслухавши доводи представників учасників справи, суд ухвалив клопотання відповідача залишити без задоволення. Суд відзначає, що підготовче провадження у справі судом закрито ще 07.02.2018, а отже у відповідача було достатньо часу для підготовки до розгляду справи по суті.

07.03.2018, в судовому засіданні, представником відповідача втретє подано заяву про відвід судді Лиськова М.О.

Заява про відвід судді Лиськова М.О. від 06.03.2018 заявлена представником відповідача з підстав сумнівів в неупередженості та безсторонності судді Лиськова М.О. у розгляді даної справи. Окрім того, заявник посилається на порушення правил проведення авторозподілу господарської справи №910/22876/17, на обставини, що за твердженням заявника, вказують на штучне втручання в систему автоматизованого розподілу та збільшення вірогідності отримання суддею Лиськовим М.О. двох справ, в котрих позивачем є Товариство з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас".

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Разом з тим, з поданої відповідачем заяви про відвід судді, вбачається, що заявником, як підставу для задоволення вказаної заяви, зазначено припущення відповідача щодо упередженого ставлення судді до справи.

Разом з тим, вказані обґрунтування та доводи заявника являються припущенням останнього про упередженість судді Лиськова М.О. при розгляді даної справи, не підтверджені жодними доказами, які б свідчили про наявність обставин суб'єктивного або об'єктивного характеру, що унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи. Інших обставин, на які б посилався заявник, та які б свідчили про упередженість судді при розгляді даної справи заявником суду не надано.

Проте суд відзначає, що ще 07.02.2018 судом закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Однак, під час судових засідань, що відбувалися 07.02.2018, 21.02.2018 та 28.02.2018, судом так і не було розпочато розгляд справи №910/22876/17 по суті, оскільки відповідачем 21.02.2018 було подане клопотання про відкладення розгляду справи та 28.02.2018 другу заяву про відвід судді Лиськова М.О.

Наведені обставини дають підстави вважати, що відповідач навмисно неодноразово вчиняє дії щодо заявлення завідомо безпідставних та необґрунтованих відводів судді після закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті, що в свою чергу призводять до штучного затягування розгляду справи №910/22876/17.

Частиною 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 Господарського процесуального кодексу України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Такі недобросовісні дії відповідача, на думку суду, свідчать про зловживання Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" своїми процесуальними правами (а саме правом на відвід судді), так як вони суперечать засадам господарського судочинства, передбаченим у ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, унеможливлюють своєчасне вирішення спору судом.

Згідно з ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про залишення без розгляду заяви про відвід судді Лиськова М.О., що подана втретє Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" (на підставі ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України), так як подання такої заяви визнається судом зловживанням відповідачем своїми процесуальними правами.

Після залишення заяви про відвід без розгляду, представником відповідача було заявлено клопотання про витребування у позивача оригіналів документів, копії котрих додані до позовної заяви.

Клопотання відповідача відхилене судом з огляду на те, що ухвалою суду від 15.01.2018 позивача було зобов'язано надати суду для огляду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви.

Під час судового засідання, 07.03.2018 представником відповідача подано заяву про витребування нових доказів по справі, а саме відповідач просить витребувати у позивача залізничні накладні, якими здійснювалося постачання вугілля відповідно до договору №544/УД від 30.11.2015.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 ГПК України встановлено обов'язок доказування і подання доказів відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Окрім того, ч. 3, 4 ст. 80 ГПК України передбачають, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об'єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Суд відзначає, що 02.02.2018 відповідачем через відділ діловодства Господарського суду міста Києва було подано відзив. Однак, з поданням відзиву, відповідачем всупереч вимог чинного процесуального законодавства, не подано жодних заяв про витребування додаткових доказів.

Окрім того, статтею 207 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що після відкриття судового засідання з розгляду справи по суті головуючий з'ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов'язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Таким чином, оскільки в клопотанні відповідача про витребування додаткових доказів не заявлено клопотання про поновлення пропущених процесуальних строків для витребування додаткових доказів, судом клопотання залишається без розгляду.

07.03.2018, в судовому засіданні, представником відповідача вчетверте заявлено усний відвід судді Лиськова М.О. у справі №910/22876/17.

Заява про відвід судді Лиськова М.О. заявлена представником відповідача з підстав сумнівів в неупередженості та безсторонності судді Лиськова М.О. у розгляді даної справи. Окрім того, обґрунтовуючи заяву про відвід заявник посилається на те, що суддею Лиськовим М.О. під час судового засідання 07.03.2018 відмовлено представнику Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про витребування у позивача оригіналів документів, копії котрих додані до позовної заяви та заяви про витребування нових доказів по справі. Проте, судом встановлено, а матеріалами господарської справи підтверджено, що жодних клопотань від відповідача у відповідності до вимог процесуального законодавства з моменту відкриття провадження у справі та під час розгляду справи №910/22876/17 на стадії підготовчого провадження, зокрема про надання часу для отримання додаткових доказів по справі, про необхідність витребування додаткових доказів по справі не заявлялося, окрім того, жодних заяв про наміри вчинення таких процесуальних дій представником не подавалося та не озвучувалося у судових засіданнях.

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб'єктивного характеру і стосуватися особистих зв'язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об'єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Окрім того, частиною 3 статті 38 ГПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Разом з тим, з заявленої відповідачем заяви про відвід судді, вбачається, що заявником, як підставу для задоволення вказаної заяви, зазначено припущення відповідача щодо упередженого ставлення судді до справи з підстав відмови у задоволенні клопотань відповідача.

Разом з тим, вказані обґрунтування та доводи заявника являються припущенням останнього про упередженість судді Лиськова М.О. при розгляді даної справи, не підтверджені жодними доказами, які б свідчили про наявність обставин суб'єктивного або об'єктивного характеру, що унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи. Інших обставин, на які б посилався заявник, та які б свідчили про упередженість судді при розгляді даної справи заявником суду не надано.

Суд відзначає, що частинами 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач навмисно неодноразово вчиняє дії щодо заявлення завідомо безпідставних та необґрунтованих відводів судді після закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті, котрі перешкоджають суду перейти до розгляду справи по суті, нівелюють завданням господарського судочинства, що в свою чергу призводять до штучного затягування розгляду справи №910/22876/17.

З огляду на викладене, заява про відвід судді Лиськова М.О. у справі №910/22876/17 залишена судом без розгляду.

Окрім того, представником відповідача 07.03.2018 подано клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Клопотання обґрунтовано тим, що Відповідач - ПАТ «Донбасенерго» є підприємством паливно - енергетичного комплексу. Частка держави у статутному капіталі ПАТ «Донбаснерго» складає 25% + 1 акція. Відповідно до розпорядження КМУ № 271 від 12.05.2015р., наказу Фонду державного майна України № 1839 від 05.12.2017р. ПАТ «Донбаснерго» знаходиться в стані приватизації державної частки, яка запланована на 2018 рік. Приймаючи до уваги багатомільйонну суму позовних вимог у даній справі, результат її розгляду впливає на ціну продажу акцій ПАТ «Донбаснеерго» та процес приватизації вцілому, отже зачіпає інтереси Держави. Особливістю даної справи є та, що фактичні обставини справи, на які посилається Позивач, відбувались на тимчасово неконтрольованій території України.

Згідно з п. 17 ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про колегіальний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України справи у судах першої інстанції розглядаються суддею одноособово, крім випадків, визначених цим Кодексом. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності суду першої інстанції, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів, крім справ, які розглядаються в порядку наказного і спрощеного позовного провадження.

Якщо справа має розглядатися суддею одноособово, але цим Кодексом передбачена можливість колегіального розгляду такої справи, питання про призначення колегіального розгляду вирішується до закінчення підготовчого засідання у справі (до початку розгляду справи, якщо підготовче засідання не проводиться) суддею, який розглядає справу, за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, про що постановляється ухвала (ч. 10 ст. 33 ГПК України).

Законом не визначено, які саме категорії справ підлягають колегіальному розгляду, а складність справи може визначатися залежно від складності спірних правовідносин, доказового наповнення матеріалів справи, неоднаковості судової практики застосування правових норм, що регулюють спірні відносини, тощо.

Проте, з поданого заявником клопотання вбачається, що в ньому не викладено жодних обставин, які б обґрунтовували складність справи № 910/22876/17, а доводи про значну суму коштів, яку пред'явлено до стягнення, не є обґрунтованою підставою для визначення категорії даної справи як складної та призначення колегіального розгляду справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та те, що станом на день розгляду клопотання відповідача-1 справа № 910/22876/17 не викликає тієї складності, яка потребує колегіального розгляду, суд не вбачає достатніх підстав для введення до складу додатково двох суддів.

Окрім того, після закінчення стадії дослідження доказів у справі, представником відповідача було заявлено клопотання про оголошення перерви в засіданні для надання йому часу для підготовки до судових дебатів, клопотання судом задоволено, в засіданні оголошена перерва.

Після перерви, представником відповідача під час судового засідання з розгляду справи по суті, призначеного на 07.03.2018, заявлено усне клопотання про надання йому можливості для відтворення та отримання копії технічних записів фіксування попередніх судових засідань.

Суд відзначає, що відповідно до ч. 5-7 ст. 222 ГПК України , технічний запис судового засідання є додатком до протоколу судового засідання і після закінчення судового засідання приєднується до матеріалів справи. Учасник справи має право отримати копію технічного запису судового процесу. Розмір судового збору за видачу в електронній формі копії технічного запису судового засідання встановлюється законом.

Оскільки жодних доказів на підтвердження сплати визначеного законом розміру судового збору за видачу копії технічного запису фіксування судових засідань, відповідачем під час судового засідання 07.03.2018 до суду не надано, вказане клопотання судом відхилено.

Окрім того, суд відзначає, що відповідач не був позбавлений можливості завчасно ознайомитись із матеріалами справи з метою належної підготовки власних заперечень щодо позовних вимог позивача, у порядку визначеному процесуальним законодавством, проте жодних дій щодо ознайомлення з матеріалами справи, отримання копій вказаних технічних записів заздалегідь не вчиняв, а отже такі дії відповідача розцінюються судом як намагання штучно затягнути розгляд справи №910/22876/17.

В судовому засіданні 07.03.2018 представник позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас» (далі - Постачальник) було укладено Договір №544/УД на постачання вугільної продукції (надалі - Договір).

За Договором Постачальник зобов'язався у 2015-2016 роках поставити Покупцю вугільну продукцію (надалі - вугілля) в строки, в кількості, асортименті і з якісними характеристиками, по реквізитам та ціні, погодженій Сторонами в цьому Договорі та Специфікаціях до нього, а Покупець взяв на себе зобов'язання прийняти вугілля та сплатити його вартість відповідно до умов Договору (п. 1.1. та п. 1.2. Договору). Поставка вугілля здійснюється залізничним транспортом (п. 2.1. Договору).

Результати приймання вугілля за кількістю та якістю оформлюються Актом звіряння за кількістю та якістю вугільної продукції та Актом приймання-передачі вугільної продукції(п. 4.16. Договору).

Право власності на вугілля переходить до Покупця після підписання Актів приймання-передачі вугільної продукції(п. 2.10. Договору).

Ціна вугілля за одиницю і по позиціям вказана в Специфікаціях(п. 5.1. Договору).

Умови оплати вугілля визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях до Договору(п. 5.4. Договору).

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Договором та поставив Відповідачу вугілля, яке було визначено в Специфікаціях №№ 1-24 до Договору.

Судом встановлено, що загалом в період з грудня 2015 року по квітень 2016 року було поставлено вугілля на загальну суму 132 484 887,16 грн., що підтверджується належними доказами: Актами прийому-передачі партії вугільної продукції, Розрахунками знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Актів приймання-передачі, Актами звіряння по кількості та якості вугілля, Рахунками-фактурами, Посвідченнями про якість та залізничними накладними

З матеріалів справи вбачається, що протягом грудня 2015 року Позивачем було поставлено Відповідачу 19 982,284 т. вугілля на загальну суму 25 642 167,60 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 31-1 від 31 грудня 2015 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі 31 грудня 2015 року, Актом № 1 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 грудня 2015 року, Рахунком-фактурою № СФ-0000056 від 31 грудня 2015 року.

Протягом січня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 10 148,743 т. вугілля на загальну суму 12 519 407,13 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 51 від 31 січня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання- передачі № 51 за 31 січня 2016 року, Актом № 1 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 січня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000070 від 31 січня 2016 року. Протягом лютого 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 762,731 т. вугілля на загальну суму 2 282 110,94 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 11 від 08 лютого 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 11 за 08 лютого 2016 року, Актом № 2 звіряння по кількості та якості вугілля від 08 лютого 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000011 від 08 лютого 2016 року.

Протягом лютого 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 20 801,000 т. вугілля на загальну суму 25 710 247,47 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 84 від 29 лютого 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 84 за 29 лютого 2016 року, Актом № 3 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 лютого 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000097 від 29 лютого 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 696,000 т. вугілля на загальну суму 746 502,63 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 7 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 7 за 11 березня 2016 року, Актом № 8 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000013 від 11 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 096,000 т. вугілля на загальну суму 2 751 723,75 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 8 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 8 за 11 березня 2016 року, Актом № 4 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000014 від 11 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 086,000 т. вугілля на загальну суму 2 746 380,92 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 9 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 9 за 11 березня 2016 року, Актом № 9 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000015 від 11 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 045,320 т. вугілля на загальну суму 2 572 732,76 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 10 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 10 за 11 березня 2016 року, Актом № 6 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000016 від 11 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 4 125,680 т. вугілля на загальну суму 5 391 054,48 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 11 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 11 за 11 березня 2016 року, Актом № 7 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000017 від 11 березня 2016 року.

У березні 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 103,000 т. вугілля на загальну суму 2 770 520,41 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 12 від 11 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 12 за 11 березня 2016 року, Актом № 5 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000018 від 11 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу- 626,000 т. вугілля на загальну суму 813 385,32 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 20 від 24 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 20 за 24 березня 2016 року, Актом № 10 звіряння по кількості та якості вугілля від 24 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000019 від 24 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 050,000 т вугілля на загальну суму 1 315 646,64 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, : залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 36 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 36 за 29 березня 2016 року, Актом № 14 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000027 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 050,000 т. вугілля на загальну суму 1 376 640,54 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 37 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 37 за 29 березня 2016 року, Актом № 15 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000028 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 085,000 т. вугілля на загальну суму 2 775 425,01 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 38 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 38 за 29 березня 2016 року, Актом № 16 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000029 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 907,376 т. вугілля на загальну суму 1 229 881,98 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 39 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 39 за 29 березня 2016 року, Актом № 17 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000030 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 2 363,900 т. вугілля на загальну суму 3 084 402,38 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 40 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 40 за 29 березня 2016 року, Актом № 13 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000031 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 675,000 т. вугілля на загальну суму 1 894 909,49 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 35 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 35 за 29 березня 2016 року, Актом № 12 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000026 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 3 019,600 т. вугілля на загальну суму 3 970 137,31 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 34 від 29 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 34 за 29 березня 2016 року, Актом № 11 звіряння по кількості та якості вугілля від 29 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000025 від 29 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 351,000 т. вугілля на загальну суму 388 632,82 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 48 від 31 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 48 за 31 березня 2016 року, Актом № 19 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000046 від 31 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 686,060 т. вугілля на загальну суму 921 162,40 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 49 від 31 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 49 за 31 березня 2016 року, Актом № 20 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000047 від 31 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 487,000 т. вугілля на загальну суму 653 575,43 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 50 від 31 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 50 за 31 березня 2016 року, Актом № 24 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000048 від 31 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 906,500 т. вугілля на загальну суму 1 242 350,87 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 51 від 31 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 51 за 31 березня 2016 року, Актом № 26 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000049 від 31 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 693,000 т. вугілля на загальну суму 953 637,30 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 52 від 31 березня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 52 за 31 березня 2016 року, Актом № 28 звіряння по кількості та якості вугілля від 31 березня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000050 від 31 березня 2016 року.

Протягом березня 2016 року Позивачем було надано Відповідачу послуги з організації перевезень вантажів по мережі залізниць, а також послуги експедитора на загальну суму ЗО 661,20 грн., що підтверджується: Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000006 та Рахунком-фактурою № СФ-0000055 від 31 березня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 178,000 т. вугілля на загальну суму 1 588 903,40 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 6 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 6 за 07 квітня 2016 року, Актом № 27 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000006 від 07 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 138,000 т. вугілля на загальну суму 183 289,39 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 8 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 8 за 07 квітня 2016 року, Актом № 25 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000008 від 07 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 701,985 т. вугілля на загальну суму 932 272,58 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 9 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 9 за 07 квітня 2016 року, Актом № 23 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000009 від 07 квітня 2016

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 700,000 т. : гілля на загальну суму 874 335,00 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 10 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 10 за 07 квітня 2016 року, Актом № 22 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000010 від 07 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 337,520 т. вугілля на загальну суму 445 036,32 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 12 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 12 за 07 квітня 2016 року, Актом № 21 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000011 від 07 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 355,000 т. вугілля на загальну суму 459 462,30 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 13 від 07 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 13 за 07 квітня 2016 року, Актом № 18 звіряння по кількості та якості вугілля від 07 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000012 від 07 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 351,000 т. вугілля на загальну суму 463 088,34 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 16 від 11 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 16 за 11 квітня 2016 року, Актом № 29 звіряння по кількості та якості вугілля від 11 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000017 від 11 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було надано Відповідачу послуги з організації перевезень вантажів по мережі залізниць, а також послуги експедитора на загальну суму 15 330,60 грн., що підтверджується: Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000003 та Рахунком-фактурою № СФ-0000044 від 12 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 348,000 т. вугілля на загальну суму 478 882,80 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 35 від 12 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 35 за 12 квітня 2016 року, Актом № 37 звіряння по кількості та якості вугілля від 12 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000036 від 12 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 395,971 т. вугілля на загальну суму 1 631 305,77 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 66 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 66 за 22 квітня 2016 року, Актом № 33 звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000064 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 048,000 т. вугілля на загальну суму 1 338 815,81 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 67 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 67 за 22 квітня 2016 року, Актом № 31 звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000065 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 057,000 т. вугілля на загальну суму 1 425 524,76 грн., що підтверджується: посвідченнями якість, залізничними накладними,, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 68 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 68 за 22 квітня 2016 року, Актом № 32 звіряння по кількості та якості

вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000066 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 3 403,712 т. вугілля на загальну суму 4 605 328,08 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 69 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 69 за 22 квітня 2016 року, Актом № 34 звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000067 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 4 799,980 т. вугілля на загальну суму 6 782 434,60 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 70 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 70 за 22 квітня 2016 року, Актом № ЗО звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000068 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 391,000 т. вугілля на загальну суму 1 862 413,61 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 71 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 71 за 22 квітня 2016 року, Актом № 35 звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000069 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 387,576 т. вугілля на загальну суму 1 857 629,45 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 72 від 22 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 72 за 22 квітня 2016 року, Актом № 36 звіряння по кількості та якості вугілля від 22 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000070 від 22 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 1 020,380 т. вугілля на загальну суму 1 351 783,68 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 58 від ЗО квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 58 за 30 квітня 2016 року, Актом № 38 звіряння по кількості та якості вугілля від 30 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000055 від 30 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу - 347,000 т. вугілля на загальну суму 479 705,29 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 60 від 30 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 60 за 30 квітня 2016 року, Актом № 39 звіряння по кількості та якості вугілля від 30 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000056 від 30 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 630,000 т. вугілля на загальну суму 784 755,44 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 63 від 30 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 63 за 30 квітня 2016 року, Актом № 40 звіряння по кількості та якості вугілля від 30 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000061 від 30 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 564,000 т. вугілля на загальну суму 703 905,84 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 64 від 30 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 64 за 30 квітня 2016 року, Актом № 40 звіряння по кількості та якості вугілля від 30 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000062 від 30 квітня 2016 року.

Протягом квітня 2016 року Позивачем було поставлено Відповідачу 351,085 т. вугілля на загальну суму 437 387,32 грн., що підтверджується: посвідченнями про якість, залізничними накладними, Актом прийому-передачі партії вугільної продукції № 65 від 30 квітня 2016 року, Розрахунком знижок/надбавок ціни та вартості вугілля до Акту приймання-передачі № 65 за 30 квітня 2016 року, Актом № 42 звіряння по кількості та якості вугілля від 30 квітня 2016 року та Рахунком-фактурою № СФ-0000063 від 30 квітня 2016 року.

Отже, вартість поставленого в квітні 2016 року Вугілля склала 28701590,38 грн.

Таким чином, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що загальна вартість поставленого вугілля у березні-квітні 2016 року за договором №544/УД на постачання вугільної продукції від 30.11.2015 становить 132 484 887,16 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Отже, спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором №544/УД на постачання вугільної продукції від 30.11.2015, в результаті чого у останнього утворилася заборгованість перед позивачем на суму 132 484 887,16 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору №544/УД на постачання вугільної продукції від 30.11.2015 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір №544/УД на постачання вугільної продукції від 30.11.2015 як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором постачання, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та пунктів 5.1 та 5.4 Договору, станом на час розгляду справи строк виконання відповідачем грошових зобов'язань, щодо яких заявлено позов, настав.

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо оплати поставленого товару відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 132 484 887,16 грн.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оплати заборгованості за Договором, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договором в сумі 132 484 887,16 грн.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 132 484 887,16 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк оплати послуг, у відповідності до Договору є таким, що настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 132 484 887,16 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог посилається на те, що укладання спірного договору № 544/УД від 30.11.2015р. на поставку вугілля відбувалося Сторонами у надзвичайних обставинах, в умовах невизначеності та непередбачуваності фактичних обставин виконання спірного договору на тимчасово неконтрольованій території України. Окрім того, за твердженням відповідача укладання спірного договору у листопаді 2015р. відповідач і позивач, виробничі потужності якого розташовані на неконтрольованій території, в повній мірі усвідомлювали вкрай низький рівень розрахунків НКТ за електроенергію, що виробляється Старобешівською ТЕС ( до 8% на час укладання спірного договору). За таких фактичних обставин, як стверджує відповідач у відзиві, сторони не змогли економічно обґрунтовано визначити в спірному договорі порядок розрахунків за вугільну продукцію, оскільки в собівартості виробництва електроенергії на ТЕС паливна складова дорівнює 75-80 %.

Вказані заперечення судом не приймаються до уваги оскільки, з п. 6.1. Договору вбачається, що за невиконання або неналежне виконання обов'язків за цим договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства і умов цього договору. Також, суд відзначає, що такі заперечення позивача є безпідставними, оскільки суперечать наведеним вище чинним нормам цивільного та господарського законодавства.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" протягом березня-квітня 2016 року приймалось вугілля, що є предметом договору, неодноразово підписувались акти його прийому-передачі, акти звірки взаєморозрахунків між сторонами по договору.

Одночасно у матеріалах справи відсутні докази того, що згідно з договором Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" не прийняло товар, або намагалось його повернути, відсутні будь-які претензії щодо вартості, якості , кількості та асортименту поставленого вугілля відповідно до договору № 544/УД від 30.11.2015р.

Окрім того, своїм листом від 02.02.2017 №01-1.3/00294, копія котрого додана як позивачем до позовної заяви, так і відповідачем до відзиву, відповідач визнав факт поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" вугілля, та зазначив, що «Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго"…. використало в повному обсязі, відвантажене на Старобешівську ТЕС вугілля для виробництва електроенергії».

Доводи відповідача щодо підроблених підписів на заявлених ним під час судового засідання 07.03.2018 актах приймання-передачі, що за твердженням відповідача повинні свідчити про їх недійсність, є безпідставними та не приймаються судом до уваги з підстав їх недоведеності.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За висновками суду, на час розгляду спору в господарському суді відповідачем за позовом не заперечено факт отримання товару за спірним договором загалом на суму 132 484 887,16 грн., не надано доказів повної оплати або повернення позивачу товару на суму 132 484 887,16 грн., окрім того всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 132 484 887,16 грн. Обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, суду також не наведено, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 132 484 887,16 грн. підлягає задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 6 876 738,45 грн. та 32 283 304,63 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Згідно з п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 17 грудня 2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Пунктом 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. М 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" (з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011р. № 23/466 та на лист Верховного суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997р. № 62-97р) зазначено, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожен місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних с способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова Верховного суду України від 23.01.2012р. у справі №37/64). За таких обставин, на відміну від пені, 3% річних та інфляційні втрати розраховуються за весь період прострочення, а не за шість місяців.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних та інфляційних витрат є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача за первісним позовом 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача позовом в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та доведеними.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних у сумі 6 876 738,45 грн. та 32 283 304,63 грн. інфляційних втрат інфляційних втрат, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" до Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" про стягнення заборгованості за договором постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015 на суму 171 644 930,24 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шахтоуправління "Донбас" (85400, Донецька обл., м. Селидове, вул. Щорса, 10, кв. 67; ) 132 484 887 грн. 16 коп. заборгованості, 6 876 738 грн. 45 коп. - 3% річних, 32 283 304 грн. 63 коп. - інфляційних втрат та 240 000 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 19.03.2018 року.

Суддя М.О. Лиськов