Суд
УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

справа № 913/723/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Луганського міського центру зайнятості

на рішення Господарського суду Луганської області від 11.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017

за позовом Луганського міського центру зайнятості

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз"

про стягнення 3 593,28 грн.,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2017 Луганський міський центр зайнятості звернувся до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Луганської області від 11.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 913/723/17.

На підставі підпункту 6 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга разом зі справою № 913/723/17 передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проте подана касаційна скарга не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Між тим у даній касаційній скарзі не зазначено неправильного застосування яких конкретно норм матеріального права припустився, на думку скаржника, суд апеляційної інстанцій у прийнятті оскаржуваної постанови, у чому саме полягало таке неправильне застосування і яким чином це вплинуло на прийняття зазначеного судового акта.

Доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 300 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Таким чином, Луганському міському центру зайнятості необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме обґрунтувати в чому, на думку скаржника, полягало неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення у справі № 913/723/17.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) Суд дійшов висновку, що касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Луганського міського центру зайнятості на рішення Господарського суду Луганської області від 11.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.11.2017 у справі № 913/723/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 26.03.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков