ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 року м. Дніпро Справа № 904/19/18

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року у справі № 904/19/18, ухвалену суддею Мельниченко І.Ф.

за клопотанням: приватного виконавця ОСОБА_1, м. Дніпро

про зустрічне забезпечення позову

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

відповідача-2: приватного виконавця ОСОБА_2, м. Дніпро, Дніпропетровська обл.

про визнання права власності на майно, виключення майна з опису та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року у справі №904/19/18 (головуючий суддя Мельниченко І.Ф.) клопотання приватного виконавця ОСОБА_1 про зустрічне забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи зустрічного забезпечення позову, а саме: позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс" у строк до 29.01.2018 року внести на депозитний рахунок Господарського суду Дніпропетровської області грошові кошти в розмірі 128 510, 43 грн.

Не погодившись із вказаною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс" звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу повністю, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити приватному виконавцю ОСОБА_2 в задоволенні його клопотання про зустрічне забезпечення позову.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд неповно з'ясував обставини, що стосуються того, яке конкретно право приватного виконавця було порушено первинними заходами забезпечення позову, яких конкретно збитків і в якій сумі може зазнати від них приватний виконавець. Відповідно, обставини, які господарський суд визнав доведеними - можливість виникнення збитків у приватного виконавця в сумі 128 510,43 грн. внаслідок зупинення продажу автомобіля CHEVROLET, модель ЕРІСА LF69K, 2008 року випуску, VIN- Y6DLF69KE9B140879, реєстраційний номер НОМЕР_1, є недоведеними.

Зазначає, що сума коштів 116 827,67 гривень, стягнута з відповідача 1 на користь третьої особи (ТОВ «ТЕХНОІМПУЛЬС») згідно з рішенням суду в справі № 904/8600/17, жодним чином не може бути збитками приватного виконавця. Відповідно, обґрунтування в оскаржуваній ухвалі розміру застосованого до позивача зустрічного забезпечення з посиланням на вказану суму є неправомірним.

Крім того, господарський суд не звернув уваги на ту обставину, що рішення в справі N 904/8600/17 щодо стягнення заборгованості з відповідача 1 стосується стягнення грошової заборгованості, а не стягнення спірного автомобіля в натурі.

Відповідач -2 Приватний виконавець ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу просить в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс" про скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області про зустрічне забезпечення позову від 19.01.2018 року відмовити.

Зазначає, що спірний договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_2, має всі ознаки його фіктивності та є таким, що не направлений на реальне настання цивільно-правових наслідків, а натомість, направлений на затягування процесу з метою у подальшому уникнення відповідальності боржником. Окрім того, рахуючи кількість судових рішень, які на теперішній час набрали законної сили та по яким відкриті виконавчі провадження можна з впевненістю стверджувати про те, що ПрАТ «Криворіжаглобуд» незабаром розпочне процедуру банкрутства.

Враховуючи вищевикладене, приходить до висновку, що у разі банкрутства ПрАТ «Криворіалобуд», та закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», він позбавиться права на отримання основної винагороди приватного виконавця у розмірі 11 682,77 грн., а стягувач, ТОВ «Техноімпульс», позбавиться можливості отримати свої грошові кошти в розмірі 116 827, 67 грн.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року у справі № 904/19/18 та призначено до розгляду на 05.03.2018 року.

05.03.2018 року Дніпропетровським апеляційним господарським судом підписано вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

29.12.2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-плюс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області до подачі позовної заяви із заявою про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 р. у справі № 904/10678/17 заяву ТОВ "Машлізинг-плюс" задоволено в повному обсязі та вжиті заходи забезпечення позову, шляхом зупинення продажу автомобіля марки CHEVROLET, модель EPICA LF69K, 2008 року випуску, VIN-Y6DLF69KE9B140879, реєстраційний номер AE8251CM.

03.01.2018 року ТОВ "Машлізинг-плюс" подано до господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ПрАТ "Криворіжаглобуд" та приватного виконавця ОСОБА_3 про визнання права власності на майно - автомобіль CHEVROLET, модель ERICA LF69K, 2008 року випуску, VIN-Y6DLF69KE9B140879, реєстраційний номер AE8251CM; виключення вказаного вище автомобіля з опису та зняття з нього арешту, який накладений приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 відповідно до його постанови від 19.12.2017 року про опис та арешт майна боржника.

16.01.2018 року на адресу господарського суду Дніпропетровської області від Приватного виконавця ОСОБА_2 надійшло клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що позивач та перший відповідач намагаються затягувати процес з метою уникнення відповідальності за порушення господарських зобов'язань ПрАТ "Криворіжаглобуд", а також перешкоджають виконанню приватним виконавцем рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/8600/17 щодо стягнення заборгованості з ПрАТ "Криворіжаглобуд", а саме, шляхом укладення фіктивного правочину - договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 08.09.2017 р.

Приватний виконавець зазначає на те, що сторонами вказаного правочину не було вчинено заходів спрямованих на реальне його виконання, а саме, не було знято автомобіль з обліку та не отримано свідоцтво про його державну реєстрацію.

19.12.2017 року в результаті здійснення виходу за місцем реєстрації боржника - ПрАТ "Криворіжаглобуд" приватним виконавцем ОСОБА_4 фактично було виявлено місцезнаходження спірного автомобіля, в підтвердження чого останнім надано акт ВП № 55205956 від 19.12.2017 р., у зв'язку з чим заявник вважає, що спірний автомобіль фактично знаходиться у володінні першого відповідача, що також на його думку свідчить про фіктивність правочину.

Також, приватний виконавець вказує на те, що вартість спірного автомобіля, яка зазначена в договорі купівлі-продажу від 08.09.2017 року, а саме 14 826, 53 грн. не відповідає реальній вартості, оскільки відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності, який наданий в межах виконавчого провадження № 55205956, вартість автомобіля складає 163 000 грн.

Зважаючи на викладені вище обставини, приватний виконавець ОСОБА_2 просить забезпечити відшкодування можливих збитків, які можуть бути спричинені внаслідок заходів забезпечення позову, які вжиті відповідно до ухвали господарського суду від 02.01.2018 р., шляхом внесення на депозитний рахунок господарського суду Дніпропетровської області грошових коштів в розмірі 128 510, 43 грн. Вказана сума складається з суми, яка присуджена до стягнення з ПрАТ "Криворіжаглобуд" (ВП № 55205956) та винагороди виконавця в сумі 11 682, 76 грн.

Задовольняючи клопотання про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2018 року, дійсно можуть призвести до збитків, в тому числі і другого відповідача.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов'язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Необхідність та можливість застосування заходів зустрічного забезпечення господарський суд обґрунтував лише тими доводами, що були наведені приватним виконавцем в поданому ним клопотанні, а саме: позивач та відповідач 1 намагаються затягнути процес з метою уникнення відповідальності за порушення господарських зобов'язань останнього, а також перешкоджають виконанню приватним виконавцем рішення в справі 904/8600/17 щодо стягнення заборгованості з відповідача 1 шляхом укладення фіктивного правочину-договору купівлі-продажу спірного автомобіля від 08.09.2017 року.

Разом з тим господарський суд не звернув увагу на те, що застосовані в даній справі заходи забезпечення позову відповідно до ухвали від 02.01.2018 року у вигляді зупинення продажу автомобіля CHEVROLET, модель ЕРІСА LF69K, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, не можуть в принципі завдати будь-яких збитків приватному виконавцю.

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що господарський суд в оскаржуваній ухвалі не обґрунтував своє рішення про застосування заходів зустрічного забезпечення зазначенням конкретного права приватного виконавця, порушеного зупиненням продажу спірного автомобіля, та тих можливих реальних збитків чи упущеної вигоди, які можуть виникнути у приватного виконавця внаслідок зупинення продажу спірного автомобіля, який не належить цьому приватному виконавцю.

При цьому, сума коштів 116 827,67 гривень, стягнута з відповідача 1 на користь третьої особи (ТОВ «ТЕХНОІМПУЛЬС») згідно з рішенням суду в справі № 904/8600/17, жодним чином не може бути збитками приватного виконавця. Відповідно, обґрунтування в оскаржуваній ухвалі розміру застосованого до позивача зустрічного забезпечення з посиланням на вказану суму є неправомірним.

Крім того, господарський суд не звернув уваги на ту обставину, що рішення в справі N 904/8600/17 щодо стягнення заборгованості з відповідача 1 стосується стягнення грошової заборгованості, а не стягнення спірного автомобіля в натурі.

Отже, зупинення продажу спірного автомобіля через виникнення спору про право власності на нього жодним чином не може вплинути на можливість вчинення приватним виконавцем інших дій, направлених на виконання рішення в справі № 904/8600/17, передбачених чинним законодавством.

Також, господарський суд, обґрунтувавши оскаржувану ухвалу доводами відповідача 2 про, начебто, фіктивність договору купівлі-продажу спірного автомобіля та його направленість на перешкоджання законній діяльності приватного виконавця, не звернув увагу на ту обставину, що цей договір був укладений і посвідчений нотаріально 08.09.2017 року, a виконавче провадження з примусового виконання рішення в справі № 904/8600/17 відкрито лише 20.11.2017 року.

Доводи відповідача 2 про невідповідність вартості спірного автомобіля, яка зазначена в договорі купівлі-продажу, його вартості, визначеній суб'єктом оціночної діяльності, не повинні були розглядатись судом і тим більше використовуватись як обґрунтування необхідності застосування заходів зустрічного забезпечення, оскільки провадження в даній справі порушено за позовом про визнання права власності, виключення майна з опису та зняття арешту на майно безвідносно будь-якої його вартості, а не за позовом про стягнення заборгованості, у звязку з чим ці доводи не відносяться до предмету доказування у даній справі.

Доводи Відповідача 2, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що у разі банкрутства ПрАТ «Криворіалобуд», та закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», приватний виконавець позбавиться права на отримання основної винагороди приватного виконавця у розмірі 11 682,77 грн., а стягувач, ТОВ «Техноімпульс», позбавиться можливості отримати свої грошові кошти в розмірі 116 827,67 грн., також не є підставами для застосування зустрічного забезпечення, оскільки вищезазначені негативні наслідки приватний виконавець повязує не з первісними заходами забезпечення позову (зупиненням продажу автомобіля), а з ймовірним банкрутством Відповідача 1, що суперечить ст. 141 ГПК України.

Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області при вирішенні питання про застосування заходів зустрічного забезпечення неповно з'ясував обставини, що стосуються того, яке конкретно право приватного виконавця було порушено первинними заходами забезпечення позову, яких конкретно збитків і в якій сумі може зазнати від них приватний виконавець, у звязку з чим обставини, які господарський суд визнав доведеними - можливість виникнення збитків у приватного виконавця в сумі 128 510,43 грн. внаслідок зупинення продажу автомобіля, є недоведеними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду є такою, що не в повній мірі відповідає нормам процесуального законодавства, в звязку з чим апеляційна скарга на підставі ст. 277 ГПК України підлягає задоволенню, ухвала господарського суду через невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, підлягає скасуванню. Слід прийняти нове рішення, яким відмовити приватному виконавцю ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Зважаючи на результати вирішення спору, за якими рішення відбулось на користь заявника апеляційної скарги, згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі покладаються на відповідача-2: приватного виконавця ОСОБА_2, за заявою якого вжито заходи зустрічного забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 271 275, 277, 282 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2018 року у справі № 904/19/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити приватному виконавцю ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зустрічне забезпечення позову.

Стягнути з приватного виконавця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Машлізинг-Плюс" 1 762,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 12.03.2018 року.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін