РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.03.2018Справа № 910/21455/17
Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомДержавного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Етер"
простягнення 5 620 грн 65 коп.
Представники:не викликались
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Етер" про стягнення 5 620 грн 65 коп. заборгованості за договором № 13-2183 від 01.12.2014, в тому числі: 4 813 грн 20 коп. основної заборгованості, 428 грн 26 коп. пені, 70 грн. 03 коп. 3 % річних та 300 грн 16 коп. інфляційних втрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору № 13-2183 від 01.12.2014 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати робіт, виконаних позивачем, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 4 813 грн 20 коп. Крім того, у зв'язку із простроченням та неналежним виконанням зобов'язань позивачем нараховано 428 грн 26 коп. пені, 70 грн 03 коп. 3 % річних та 300 грн 16 коп. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21455/17 та призначено розгляд справи на 15.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2018, у зв'язку з набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

15.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заява про долучення доказів до матеріалів справи та заява про розгляд справи з повідомленням сторін.

Суд, розглянувши, подане через відділ діловодства суду, клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін (викликом учасників справи), дійшов висновку про відмову в його задоволенні з урахуванням частини 6 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, та з огляду те, що подання відповідачем відзиву на позов є його правом, а не обов'язком. Неподання відповідачем відзиву не перешкоджає розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Станом на 06.03.2018 відповідачем вимог ухвал суду від 01.12.2017 та від 03.01.2018, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано, хоча ухвалу від 03.01.2018 було отримано 11.01.2018, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 010.

Враховуючи викладене, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2014 між Південною філією Державного підприємством "Український державний центр радіочастот" (філія за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Етер" (замовник за договором) укладено договір № 13-2183, відповідно до умов якого філія виконує роботи (послуги) з радіочастотного моніторингу парламентів випромінювання та забезпечення електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) та випромінюючих пристроїв (ВП), а замовник виконує свої зобов'язання щодо використання РЧР, а також здійснює оплату вищезгаданих робіт на рахунок філії.

Відповідно до положень пунктів 6.1 та 6.2. договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов'язань відповідно до умов договору. Цей договір вважається подовженим на кожний наступний період тривалістю в один рік, але не більше терміну дії дозвільних документів. У разі анулювання або закінчення терміну дії відповідних дозвільних документів договір вважається втративши дію.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що філія зобов'язується виконувати роботи (послуги) по розділу 1 цього договору згідно з вимогами чинного законодавства України у галузі зв'язку, для чого здійснювати радіочастотний моніторинг РЕЗ та ВП замовника, по заявкам замовника у наданій йому смузі частот виявляти радіозавади, визначати джерела цих радіозавад та усувати їх у строки та у порядку, визначених діючими нормативно-правовими актами. В разі потреби здійснювати роботи (послуги) по оформленню дозволів та ліцензій,

проведення ПТК та інші разові роботи (послуги) в межах своєї компетенції згідно чинного

законодавства. На виконання таких робіт Філія виставляє окремий рахунок.

Згідно з пунктом 2.2 договору замовник зобов'язується своєчасно забезпечувати філію необхідними для виконання договору документами та інформацією, здійснювати експлуатацію РЕЗ та ВП згідно з вимогами чинного законодавства України в галузі радіозв'язку. Своєчасно здійснювати оплату філії згідно умов цього договору. Виконувати вимоги філії щодо усунення виявлених порушень умов використання РЧР.

У відповідності до пункту 3.1. договору вартість робіт (послуг) по цьому договору, визначається згідно Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства "Український державний центр радіочастот", пов'язані з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу, затверджених Рішенням НКРЗ № 1256 від 11.12.2008 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 25.12.2008 за № 1238/15929.

Роботи (послуги) філії вважаються виконаними в повному обсязі у разі забезпечення ЕМС РЕЗ та ВП, які належать замовнику та при відсутності скарг замовника на радіозавади, які не були опрацьовані філією у відповідності до вимог нормативної документації, а також в разі виконання вимог нормативної документації у сфері РЧО. Скарги замовника на радіозавади, які виникли з вини самого замовника не є підставою вважати роботи не виконаними (пункт 3.5 договору).

Згідно з пунктом 3.6 договору замовник сплачує філії за роботи (послуги) по договору шляхом перерахування суми вартості робіт на розрахунковий рахунок філії до 25-го числа наступного місяця, слідуючого за розрахунковим періодом, на підставі виставленого філією рахунку. Починаючи з 26-го у разі несплати, нараховується пеня у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ, яка діяла в той період. По виставленим рахункам за роботи (послуг), вказані у пункті 2.2 договору, замовник здійснює оплату не пізніше 7-ми днів з дня одержання такого рахунку.

Відповідно до пункту 3.7 договору виконання робіт (послуг) підтверджується відповідним двостороннім актом виконаних робіт. Друга сторона повинна підписати такий акт протягом 5 (п'яти) робочих днів з часу надходження або надати мотивовану відмову від підписання акту. У випадку коли, замовник не надіслав підписаний акт у вищевказаний термін та не надав мотивованої відмови, акт автоматично вважається узгодженим, а роботи (послуги) виконаними та такими, що підлягають оплаті.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем за період з вересня 2016 року по жовтень 2017 року були проведені роботи пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором № 13-2183 від 01.12.2014 на загальну суму 4 813 грн 20 коп. Факт, обсяги та вартість виконаних робіт підтверджується доданими до позовної заяви актами про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів за вересень 2016 року № 16-14-7490 від 30.09.2016 на суму 343 грн 80 коп., за жовтень 2016 року № 16-14-8324 від 31.10.2016 на суму 343 грн 80 коп., за листопад 2016 року № 16-14-9016 від 30.09.2016 на суму 343 грн 80 коп., за грудень 2016 року № 16-14-9870 від 30.12.2016 на суму 343 грн 80 коп., за січень 2017 року № 17-14-644 від 31.01.2017 на суму 343 грн 80 коп., за лютий 2017 року № 17-14-1410 від 28.02.2017 на суму 343 грн 80 коп., за березень 2017 року від 31.03.2017 № 17-14-2224 на суму 343 грн 80 коп., за квітень 2017 року № 17-14-2789 від 28.04.2017 на суму 343 грн 80 коп., за травень 2017 року № 17-14-3959 від 31.05.2017 на суму 343 грн 80 коп., за червень 2017 року № 17-14-4470 від 30.06.2017 на суму 343 грн 80 коп., за липень 2017 року № 17-14-5196 від 31.07.2017 на суму 343 грн 80 коп., за серпень 2017 року № 17-14-6137 від 31.08.2017 на суму 343 грн 80 коп., за вересень 2017 року № 17-14-7002 від 29.09.2017 на суму 343 грн 80 коп., за жовтень 2017 року № 17-14-7884 від 31.10.2017 на суму 343 грн 80 коп., та рахунками, які були направлені на адресу відповідача, що підтверджується наявними матеріалах справи описами вкладення у цінні листи.

Відповідно до матеріалів справи, акти про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів за березень 2017 року від 31.03.2017 № 17-14-2224, за липень 2017 року № 17-14-5196 від 31.07.2017, за серпень 2017 року № 17-14-6137 від 31.08.2017 та за жовтень 2017 року № 17-14-7884 від 31.10.2017 не підписані відповідачем, проте у відповідності до умов договору оплата робіт не ставиться в залежність від підписання/не підписання акту виконаних робіт. Крім того, судом встановлено, що відповідачем не надано вмотивованої письмової відмови від їх підписання, у зв'язку з чим виконані роботи вважаються такими, що прийняті в повному обсязі.

Судом встановлено, що замовник в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед виконавцем за виконані роботи у розмірі 4 813 грн 20 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 4 813 грн 20 коп.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт за договором № 13-2183 від 01.12.2014, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4 813 грн 20 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 79 грн 03 коп. 3 % річних, 300 грн 16 коп. інфляційних втрат та 428 грн 26 коп. пені, нарахованих за загальний період прострочення з 26.11.2016 по 26.10.2017.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 3.6 договору сторонами визначено, що починаючи з 26-го у разі несплати, нараховується пеня у розмірі подвійної обліковою ставки НБУ, яка діяла в той період.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення пені) відповідно до умов пункту 3.6 договору та захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за договором № 13-2183 від 01.12.2014, вимоги позивача про стягнення з відповідача 79 грн 03 коп. 3 % річних, 300 грн 16 коп. інфляційних втрат та 428 грн 26 коп. пені, нарахованих за загальний період прострочення з 26.11.2016 по 26.10.2017, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Телерадіокомпанія "Етер" (01001, місто Київ, вулиця Трьохсвятительська, будинок 5/1, ЛІТЕРА "А", ідентифікаційний код 22969500) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, місто Київ, проспект Перемоги, 151, ідентифікаційний код 01181765) в особі Південної філії Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (65059, місто Одеса, вулиця Краснова, 14, квартира 33, ідентифікаційний код 23211596) заборгованість у розмірі 4 813 (чотири тисячі вісімсот тринадцять) грн 20 коп., 3% річних у розмірі 79 (сімдесят дев'ять) грн 03 коп., інфляційні втрати у розмірі 300 (триста) грн 16 коп., пеню у розмірі 428 (чотириста двадцять вісім) грн 26 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б. Плотницька