КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2018 р. Справа№ 910/12974/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Молокопой І.А.
за участю представників:
від позивача: Максиміхіна А.П.
від відповідача: Козак В.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки"
на рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. (дата підписання 17.10.2017)
у справі № 910/12974/17 (суддя Плотницька Н.Б.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки"
до Служби автомобільних доріг у Київській області
про розірвання договору, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. у справі №910/12974/17 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. у справі №910/12974/17 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права.

Скаржник вказує на те, що судом викладені неправильні висновки про те, що сторони Договору мають право продовжити виконання своїх зобов'язань за діючим Договором; внесення змін до договору в залежності від реального фінансування згідно з вимогами пунктів 1.3. та 4.4. цього договору було покладено на замовника, але протягом трьох років після закінчення строку дії договору 31.12.2015, замовником не було виконано покладених на нього обов'язків. Також, як вказує скаржник, суд не надав належну оцінку тим доказам, які свідчать про порушення відповідачем вимог договору, а також зміну істотних умов договору у зв'язку з втратою чинності нормативно-правових актів у відповідних правовідносинах.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2017 р. у справі №910/12974/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки" на рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. у справі №910/12974/17 прийнято до провадження, розгляд справи призначений на 13.12.2017 р.

В судовому засіданні 13.12.2017 р. було оголошено перерву до 17.01.2018 р.

З 15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі розпорядження начальника управління Київського апеляційного господарського суду №09.1-08/149/18 від 17.01.2018 р. та згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.01.2018 р. склад колегії суддів у справі №910/12974/17 змінено на наступний: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді Майданевич А.Г., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.01.2018 прийнято справу №910/12974/17 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Корсакова Г.В., судді Майданевич А.Г., Хрипун О.О.

В судових засіданнях 17.01.2018 р., 29.01.2018 р., 01.02.2018 р. оголошувались перерви.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.04.2012 р. між Службою автомобільних доріг у Київській області (далі - відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки" (далі - позивач, виконавець) було укладено договір № 83-12 розробка технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право постійного користування землею на територіальні автомобільні дороги місцевого значення (залишки послуг) (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов'язується до грудня 2012 року надати послуги відповідно до діючих нормативно-правових документів та надає готову продукцію, а замовник - прийняти і оплатити надані послуги. Кінцевим продуктом виконання послуг для замовника є державний акт на користування землею. Найменування послуг: "74.20.3 (інженерні послуги). Розробка технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право постійного користування землею на територіальні автомобільні дороги місцевого значення (залишки послуг)". Кількість послуг: згідно технічного завдання (пункти 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п.2.1. договору виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає технічному завданню та діючим нормативним документам.

Згідно п. 3.1. договору ціна цього договору становить 1 337 373, 04 грн. у тому числі : ПДВ 222 895,50 грн. Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.4.1. договору розрахунки за надані послуги здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату послуг згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів від головного розпорядника коштів на рахунок замовника)

Відповідно до п. 10.1. договору цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2012, але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Дію договору було декілька раз пролонговано сторонами, про що було укладено:

- додаткову угоду № 2 від 29.12.2012 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2013 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором;

- додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2014 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором;

- додаткову угоду № 7 від 31.12.2014 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2015 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Також додатковою угодою № 7 від 31.12.2014 викладено п.1.1. договору в наступній редакції: « Виконавець зобов'язується надати послуги відповідно до діючих нормативно- правових документів та надає готову продукцію, а замовник - прийняти і оплатити надані послуги. Кінцевим продуктом надання послуг для замовника є свідоцтва (витяги) на право постійного користування земельними ділянками».

Відповідно до п.6.1.2. пункту 6 договору в редакції додаткової угоди № 7 від 31.12.2014 замовник надає виконавцю інформацію необхідну для виконання пункту 1 цього договору; інформує виконавця про впровадження нових та діючих нормативних документів; замовник оперативно надає вихідні дані необхідні для надання послуг, а саме: дозволи на виконання робіт, копії клопотань щодо надання дозволів для виконання робіт, балансові довідки про облік доріг, правовстановлюючі документи Служби автомобільних доріг завірені належним чином.

Протягом періоду виконання договору виконавцем були виконані, а замовником прийняті роботи на загальну суму 897 428,94 грн., що підтверджується актом здачі-приймання польових робіт І етапу від 30.12.2013 на суму 555 912,60 грн. та актом здачі-приймання камеральних робіт І етапу від 26.12.2014 на суму 341 516,34 грн. Таким чином, залишились не наданими послуги на суму 439 944, 10 грн.

Позивач посилається на те, що відповідачем, як замовником, не було надано позивачу документального підтвердження об'єктивних обставин, що спричинили продовження строку дії договору ні на 2016, ні на 2017 роки; не було здійснено уточнення річного плану фінансування відповідно до фінансування послуг головним розпорядником бюджетних коштів, що передбачено пунктом 4.4 договору і є істотним порушенням його умов; не було встановлено порядок зміни ціни договору в бік збільшення з підстав зміни індексу споживчих цін, інфляційних втрат виконавця із-за суттєвого продовження строку дії договору; замовником не було надано вихідні дані для проектування, що передбачено п. 6.1.2 пункту 6.1 договору, без яких виконання цього договору позивачем є, на його думку, неможливим.

З огляду на вищенаведене, позивач зазначає про наявність підстав для розірвання договору.

Позивач звернувся до відповідача із повідомленням про дострокове розірвання договору вих. № 63 від 22.05.2017 р., яке було отримано відповідачем 23.05.2017.

У зв'язку із не вирішенням даного питання у досудовому порядку, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначаючи про те, що вказаний договір є специфічним, оскільки його виконання залежить від багатьох обставин, таких як: чинне законодавство, наявність повноважень у відповідних органах державної влади, місцевого самоврядування. При цьому, відповідач заперечує свою бездіяльність у виконанні умов договору.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони договору три роки поспіль досягали згоди щодо можливості/неможливості вчасного виконання ними зобов'язань за ним; позивач не був позбавлений права внести зміни до договору в частині порядку здійснення оплати. Також, суд проаналізувавши умови договору та дії сторін, дійшов висновку про відсутність порушень відповідачем істотних умов договору.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України)

Відповідно до частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1-2 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до п. 6.4.3. договору у разі невиконання зобов'язань замовником виконавець має право достроково розірвати цей договір, повідомивши про це замовника у десятиденний строк.

Як вбачається з матеріалів справи сторони декілька раз пролонгували дію договору, про що було укладено:

- додаткову угоду № 2 від 29.12.2012 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2013 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором;

- додаткову угоду № 4 від 30.12.2013 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2014 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором;

- додаткову угоду № 7 від 31.12.2014 р. до договору, якою продовжено строк його дії до 31.12.2015 р., але до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони договору три роки поспіль досягали згоди щодо можливості/неможливості вчасного виконання ними зобов'язань за ним. При цьому, договір за взаємною згодою сторін діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Позивач як на одну з підстав для розірвання договору вказує на те, що замовником не було надано вихідні дані для проектування, що передбачено п. 6.1.2 пункту 6.1 договору, без яких виконання цього договору позивачем є, на його думку, неможливим.

Відповідно до п.6.1.2. пункту 6 договору в редакції додаткової угоди № 7 від 31.12.2014 замовник надає виконавцю інформацію необхідну для виконання пункту 1 цього договору; інформує виконавця про впровадження нових та діючих нормативних документів; замовник оперативно надає вихідні дані необхідні для надання послуг, а саме: дозволи на виконання робіт, копії клопотань щодо надання дозволів для виконання робіт, балансові довідки про облік доріг, правовстановлюючі документи Служби автомобільних доріг завірені належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, листом № 06с/4518 від 21.12.2016 відповідач повідомив позивача, що в процесі виконання умов договору № 83-12 виникли труднощі в отриманні дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування для розміщення автомобільних доріг за межами населених пунктів. Разом з цим, повідомлено, що Службою автомобільних доріг у Київській області отримано частину дозволів на розробку проектів землеустрою в межах населених пунктів та надано позивачу копії вказаних дозволів.

У відповідь на вказаний лист відповідача, позивач листом вих.. № 8 від 23.01.2017 повідомив, що він з 01.01.2017 не може забезпечити виконання землевпорядних робіт згідно з ліцензійними умовами, оскільки штатний інженер-землевпорядник знаходиться у відпустці по вагітності та пологам.

Листом від 24.01.2017 № 06с/244 відповідач повідомив позивача, що отримав частину дозволів від органів місцевого самоврядування на розробку проектів землеустрою в межах населених пунктів, що розробляються позивачем згідно договору від 26.04.2012 № 83-12 та зазначив, що на виконання п. 6.1.2. договору надає позивачу відповідні копії дозволів (згідно додатку). Враховуючи наведене відповідач просив продовжити виконання своїх зобов'язань по розробці проектів землеустрою для отримання витягів на право постійного користування землею та надати пропозиції щодо подальшого виконання умов договору.

У відповідь на лист від 24.01.2017 № 06с/244 позивач в листі від 01.03.2017 № 18, адресованому відповідачу, зазначив, що рівень споживчих цін, рівень мінімальної заробітної плати , вартість пального значно зросли порівняно з рівнем цін початку 2012 року, крім того, змінилося законодавство і необхідно коригувати та переробити виконану позивачем технічну документацію, а також для виконання повного обсягу робіт необхідно не менше 150 дозволів, у зв'язку з чим, вказуючи на невиконання замовником своїх зобов'язань, зазначив на розірвання договору.

Листом від 20.04.2017 № 06с/1497 відповідач знову надав позивачу копії дозволів та просив продовжити виконання своїх зобов'язань по розробці проектів землеустрою.

В листі від 23.06.2017 № 06с/2619, надісланому позивачу, відповідач зазначив, що на виконання п. 6.1.2. договору листами від 21.12.2016, від 24.01.2017, від 20.04.2017 надав позивачу відповідні дозволи у кількості 13 штук та вимагав виконати свої зобов'язання згідно договору у частині отриманих від відповідача дозволів.

Таким чином, вищевикладеним спростовуються доводи позивача про невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором.

Позивач посилається на те, що відповідачем не було здійснено уточнення річного плану фінансування відповідно до фінансування послуг головним розпорядником бюджетних коштів, що передбачено пунктом 4.4 договору і є істотним порушенням умов договору.

Однак, відповідно до п. 4.4. договору замовник має право уточнити річний план фінансування протягом поточного року у разі внесення змін в річний план фінансування головним розпорядником коштів - Державним агентством автомобільних доріг України в частині уточнення видатків на фінансування послуг, пов'язаних з будівництвом, ремонтом та утриманням автомобільних доріг, а також з урахуванням наявних у нього коштів відповідно до фінансування послуг головним розпорядником коштів. Одночасно із уточненням річного плану фінансування сторони вносять зміни в умови договору та оформлюють ці зміни шляхом укладення додаткових угод.

Таким чином, уточнення річного плану фінансування є правом замовника, за результатами чого сторони вносять зміни в умови договору.

Щодо тверджень позивача про те, що відповідачем не було встановлено порядок зміни ціни договору в бік його збільшення з підстав зміни індексу споживчих цін, інфляційних втрат виконавця, то судова колегія зазначає, що вказані позивачем обставини не є істотним порушенням договору відповідачем. Як зазначалось вище, договір було тричі пролонговано та позивач не був позбавлений права внести зміни до договору в частині порядку здійснення оплати, на момент внесення змін до договору позивач погодився із існуючими його умовами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України ( в редакції до 15.12.2017) господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши умови договору та дії сторін, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність порушень відповідачем істотних умов договору, у зв'язку з чим судом правомірно відмовлено в задоволенні позову про розірвання договору.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 232, 233, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки" на рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 09.10.2017 р. у справі № 910/12974/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді А.Г. Майданевич

О.О. Хрипун