ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р.м. Одеса Справа № 916/3055/17
Господарський суд Одеської області у складі судді Волкова Р.В.

секретар судового засідання - Кришталь Д.І.

розглянувши розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (м. Одеса);

про стягнення 4605,74 грн.;

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю);

встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" про стягнення 4605,74грн., з яких 4288,66 грн. пеня, 317,08 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем 30.12.2015р. договору № 16-167-РО купівлі-продажу природного газу, надання відповідачу природного газу у обсязі на загальну суму 1641743,60 грн., несвоєчасне здійснення оплати отриманого газу відповідачем, нарахування пені відповідно до п.7.2 договору та 3% річних.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить задовольнити позов частково, стягнути з відповідача на користь позивача: пеню у розмірі 3803,27 грн. та 3% річних у сумі 285,22 грн., оскільки вважає, по позивачем здійснено невірний розрахунок.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між сторонами 30.12.2015р. був підписаний договір №16-167-РО купівлі-продажу природного газу (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 договору, за Договором Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2016р. природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити газ на умовах Договору.

Кількість природного газу, який підлягав передачі, сторони визначили у п.2.1 договору.

На виконання умов договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1641743,60 грн., про що свідчать акти приймання-передачі природного газу.

Відповідно до п.6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа наступного за місяцем, наступного за місяцем поставки газу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу до 31.03.2016р. (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.11.1 Договору).

31.03.2016р. сторонами була підписана додаткова угода №1, згідно якої, зокрема, п.4 внесено зміни до п.6.1 Договору, в якому зазначено, що у разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобовязання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобовязання, зокрема вимоги пункту 6.1 Договору.

Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1,2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст.509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.655 Цивільного Кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Оплату за переданий газ Відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобовязання у строк визначений Договором, чим порушив умови господарського зобовязання, зокрема вимогу п.6.1 Договору.

Пунктом 7.2 договору сторонами передбачено у разі невиконання відповідачем вимог п.6.1 договору стягнення пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного Кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В звязку з цим та з посиланням на умови договору та вказані правові норми позивачем нараховано 20061159,49 грн. пені згідно наданого розрахунку.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

До матеріалів позовної заяви додано розрахунок пені та 3% річних, згідно якого:

за періодсума 3% річних розмір пені
з 25.03.2016р. по 30.03.2016р.220,75 грн.3237,61 грн.
З 28.06.2016р. по 28.07.2016р.76,41 грн.840,50 грн.
З 26.07.2016р. по 28.07.2016р.6,98 грн.76,83 грн.
З 26.08.2016р. по 29.08.2016р.12,94 грн.133,71 грн.

Всього317,08грн.4288,66грн.
Доводи відповідача щодо припущеної позивачем помилки при розрахунку суми позову ґрунтуються на твердженнях про внесення змін пунктом 4 Додаткової угоди від 31.03.2016р., відносно строків оплати, а саме стосовно нарахувань за 25 число місяця.

Разом з цим, такі доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки п.7 вказаної додаткової угоди передбачає поширення її дії на відношення, що склались між сторонами після 01.04.2016р., а не раніше, як зазначає відповідач в своєму розрахунку.

За таких обставин, суд вважає що наданий позивачем розрахунок вірний, обґрунтований, виконано з урахуванням додаткової угоди та відповідає встановленим строкам до початку її дії, тому підлягає задоволенню розмір 3% річних - 317,08грн., пені - 4288,66грн.

Відповідно до ст.ст.123, 129 Господарського процесуального Кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 629, 655 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 46, 73, 74, 79, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (м. Одеса) про стягнення 4605,74 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" (65003, м. Одеса, вул. Дарія,1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького,6, ) 4288/чотири тисячі двісті вісімдесят вісім/грн. 66 коп. пеня, 317/триста сімнадцять /грн. 08 коп. 3% річних, 1600/одну тисячу шістсот/грн. 00коп. - витрат повязаних зі Спартою судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом двадцяти днів з моменту складення повного рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 01.03.2018р. Повний текст рішення складений та підписаний 06 березня 2018 р.

Суддя Р.В. Волков