КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа№ 910/17071/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від ПАТ "Дельта Банк " представник Спінулова В.В., дов.№ б/н від 29.12.17

Арбітражний керуючий Рєзніков В.І., посвідчення № 1876 від 19.05.14

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк "

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017

у справі № 910/17071/17 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стокхолл"

до Приватного акціонерного товариства "Готельний комплекс "Бригантина"

( код ЄДРПОУ 1418343)

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 визнано кредитором у справі № 910/17071/17 по відношенню до боржника ТОВ "Стокхолл" на загальну суму 2 516 000,00 грн. згідно наступної черговості задоволення вимог: 16 000,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 2 500 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; ПАТ "Дельта Банк" на суму 3 200 грн. - вимоги 1 черги; Херсонську об'єднану державну податкову інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області на суму 394 807,79 грн. в наступній черговості: 3 200 грн. - вимоги 1 черги; 390 332, 36 грн. - вимоги 3 черги; 1 275,43 грн. - вимоги 6 черги. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 21 246 698, 06 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, ПАТ "Дельта Банк" 08.12.2017 (згідно поштового штемпелю на конверті) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою №23.1/849 від 08.12.2017 якою просить суд ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 скасувати повністю; прийняти нове рішення, яким задовільнити заяву ПАТ "Дельта Банк" та визнати ПАТ "Дельта Банк" кредитором ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" на загальну суму 758 982 395, 74 грн., як вимоги забезпечені заставою майна Боржника.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення господарського суду прийнято при неповному з'ясуванні обставин справи, порушенні і неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.01.2018 справу № 910/17071/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 вказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/17071/17, розгляд апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк" призначено на 27.02.2018 року, роз'яснено сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу.

13.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", узагальнені доводи зводяться до того що враховуючи те, що ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" є майновим поручителем за кредитним договором № 04.1/07/11-КЛТ від 03.06.2017 р., а не позичальником який отримав кредитні кошти, то вимоги ПАТ "Дельта Банк" визнаються як вимоги, які забезпечені майном боржника та визнаються у розмірі заставної вартості майна визначеною у п. 1.4 Іпотечного договору №13/07/I03/11-КЛТ від 08.06.2011 року.

13.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Дельта банк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017, відповідно до якого зазначає що у відповідності до положень п.1.4. Договору заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 1 818 635, 00 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення Іпотечного договору складає 21 246 698, 06 грн. А у відповідності вимог ч.1 ст. 11 ЗУ "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості іпотеки. Отже, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим в іпотеку майном (його вартістю визначеною в договорі іпотеки). Таким чином просить суд відмовити ПАТ "Дельта Банк" в задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017, та залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 27.02.2018 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду Київської області від 04.12.2017 по справі № 910/17071/17 скасувати повністю, прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву ПАТ "Дельта Банк" та визнати банк кредитором у справі № 910/17071/17 про банкрутство ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" на загальну суму 758 982 395,74 грн., як вимоги забезпечені заставою майна Боржника.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий Рєзніков В.І. та представник боржника в судовому засіданні проти викладених вимог скаржника в апеляційній скарзі заперечували, просили залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні 27.02.2018, згідно ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Дельта Банк" слід відмовити, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 року у справі № 910/17071/17 - залишити без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2017 року ТОВ "Стокхолл" звернулося до суду з заявою про визнання банкрутом ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2017р. у справі № 910/17071/17 заяву ТОВ "Стокхолл" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 11.10.2017 р., визначено автоматизованою системою арбітражного керуючого Тарасенка Т.П. зобов'язано його подати заяву про участь у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, б.15, ). Визнано грошові вимоги ТОВ "Стокхолл" до ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" у розмірі 2 500 000,00 гривень. Введено процедуру розпорядження майном ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, б.15, ). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, б.15, ) за номером 46627 від 19.10.2017р. Призначено розпорядником майна ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" (01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, б.15, ) арбітражного керуючого Тарасенка Тараса Петровича. Попереднє засідання суду призначено на 04.12.2017.

14.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява арбітражного керуючого Рєзнікова В.І. про участь у справі.

15.11.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Тарасенка Т.П. про припинення повноважень розпорядника майна у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 прийнято заяву ПАТ "Дельта Банк" про визнання кредитором боржника на суму 758 982 395,74 грн.; розгляд вищезазначеної заяви призначено на 04.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.11.2017 прийнято заяву Херсонської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання кредитором боржника на суму 391 607,79грн.; розгляд вищезазначеної заяви призначено на 04.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.11.2017 заяву про звільнення розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Тарасенка Т.П. задоволено; звільнено арбітражного керуючого Тарасенка Т.П. від виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина"; призначено розпорядником майна ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" арбітражного керуючого Рєзнікова Владислава Ігоровича (свідоцтво № 829 від 19.05.2014).

За наслідками розгляду заявлених вимог, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 визнано кредитором у справі № 910/17071/17 по відношенню до боржника: ТОВ "Стокхолл" на загальну суму 2 516 000,00 грн. згідно наступної черговості задоволення вимог: 16 000,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів; 2 500 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; ПАТ "Дельта Банк" на суму 3 200 грн. - вимоги 1 черги; Херсонську об'єднану державну податкову інспекція Головного управління ДФС у Херсонській області на суму 394 807,79 грн. в наступній черговості: 3 200 грн. - вимоги 1 черги; 390 332, 36 грн. - вимоги 3 черги; 1 275,43 грн. - вимоги 6 черги. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги ПАТ "Дельта Банк" на суму 21 246 698, 06 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника. Затверджено реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина"; відмовлено ПАТ "Дельта Банк" у визнанні кредитором ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" на суму 737 685 697,68грн.

Переглядаючи в апеляційному порядку оскаржувану ухвалу, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

03.06.2011 між ПАТ "Кредитпромбанк" та ТОВ "Ерфольг-Україна" укладений кредитний договір № 04.1/07/11-КЛТ з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору встановлюється загальна процедура та умови надання Банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику, в межах загальної суми 17 300 000, 00 євро.

На забезпечення виконання умов кредитного договору між ПАТ "Кредитпромбанк" та ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" укладено Іпотечний договір № 13/07/I03/11-КЛТ від 08.06.2011, посвідчений 08.06.2011 р. приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Козорізом Р.В. та зареєстровано в реєстрі за р. № 967.

Відповідно до умов Іпотечного договору, в забезпечення зобов'язань ТОВ "Ерфольг-Україна" перед ПАТ "Кредитпромбанк" за кредитним договором, ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" надає ПАТ "Кредитпромбанк" в іпотеку майно, а саме: - будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Херсонська область, місто Херсон, вул. Патона, буд. №4 та складаються з готельного комплексу "Бригантина" (літ. А, А1, А2, А3, А4) загальною площею 6969, 3 кв. м., прохідної (літ. Б), навісів (літ. В, Г, Д, Е, З) гаражу (літ. Ж), мостіння ( №1), огорожі (№ 1,2), літнього майданчика (№II).

У відповідності до положень п. 1.4. Договору заставна вартість майна за згодою сторін Іпотечного договору складає 1 818 635, 00 євро, що за офіційним курсом НБУ на дату укладення Іпотечного договору складає 21 246 698, 06 грн.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013, із урахуванням Додаткової угоди від 04.11.2013 до цього Договору та згідно Акту приймання-передачі прав вимоги від 04.11.2013 до Додаткової угоди від 04.11.2013, від ПАТ "Кредитпромбанк" (Продавця) до АТ "Дельта Банк" (Покупця) передано право вимоги за Кредитним договором № 04.1/07/11-КЛТ від 03.06.2011 зі всіма додатковими угодами, а також права вимоги за всіма забезпечувальними договорами до вказаного кредитного договору, в тому числі за Іпотечним договором № 13/07/I03/11-КЛТ від 08.06.2011.

Колегія суддів відмічає

Відповідно до вимог статті 1 Закону, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК, іпотека є окремим видом застави, а саме заставою нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст. 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником(заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави.)

Заставодавцем відповідно до ч. 1 ст. 583 ЦК може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи - боржника (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку").

Положеннями частини 1 статті 33 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

При цьому норми ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника" не обмежують право іпотекодержателя звернутися з грошовими вимогами до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що ПАТ "Дельта Банк" звернулося до ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" із кредиторськими вимогами у розмірі 758 982 395,74 грн. як до майнового поручителя, який не є позичальником за основним договором кредитної лінії від 03.06.2011 року .№04.1/07/11-КАТ, та не є особою, яка отримувала кредитні кошти за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, відповідальність майнового поручителя, як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується переданим в іпотеку майном (його вартістю визначеною в договорі іпотеки).

Отже, правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення вимог за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника в межах вартості предмета іпотеки.

Тобто відповідальність майнового поручителя як іпотекодавця, який не є одночасно боржником в основному зобов'язанні, обмежується вартістю майна, переданого в іпотеку.

Наведена правова позиція узгоджується з висновком викладеним в постанові Верховного суду України від 29.03.2017 року по справі №918/169/16, в постанові Вищого господарського суду України від 09.08.2016 року по справі № 908/130/15-г.

Отже, вимоги ПАТ "Дельта Банк" за Іпотечним договором №13/07/103/11-КЛТ від 08.06.2011 р. підлягають визнанню за оціночною вартістю предмета іпотеки у розмірі 21 246 698, 06 грн., та підлягають включенню їх до реєстру вимог кредиторів у справі 910/17071/17 про банкрутство ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" окремо - як забезпечені заставою майна боржника.

Враховуючи вищевикладене, за результатами розгляду грошових вимог ПАТ "Дельта Банк" та у відповідності до ст. 23 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції що визнанню підлягають грошові вимоги до ПрАТ "Готельний комплекс "Бригантина" на суму 21 249 898, 06 грн. в наступній черговості: 3 200 грн. - судовий збір за подання даної заяви - вимоги 1 черги; 21 246 698, 06 грн. - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено ПАТ "Дельта Банк" у визнанні кредитором боржника на суму 737 685 697,68 грн.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, банк вказує на те, що в постанові Вищого господарського суду від 09.06.2015 по справі № 11/25, постанові Вищого господарського суду України від 09.08.2016 по справі № 908/130/15-г, постанові Вищого господарського суду від 06.11.2017 року по справі № 925/308/16, суд приходить до висновку, що в не залежності від вартості майна, що є предметом застави обумовленого сторонами договору застави при його підписанні, всі грошові вимоги до майнового поручителя, що виникли за кредитними договорами та забезпечені договорами застави за своєю правовою природою в незалежності від їх розміру є забезпеченими, а обсяг задоволення вказаних вимог прямо залежить від вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки в ліквідаційній процедурі.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає що відповідно до ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Так постановою Верховного Суду України від 29.03.2017 розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПАТ «Дельта Банк» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 22 листопада 2016 року у справі № 918/169/16 за заявою ТОВ «Агро XXI» до приватного підприємства, що повністю належить іноземному інвестору «ОВАС» про визнання банкрутом, забезпечуючи єдність судової практики щодо застосування норм матеріального права, судова палата у господарських справах Верховного Суду України зазначає у разі невиконання основним боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання іпотекодержатель як кредитор, має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у визнанні банка кредитором боржника на суму 737 685 697,68 грн., доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її задоволення та скасування оскаржуваної ухвали не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк "

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 року у справі № 910/17071/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 року у справі № 910/17071/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/17071/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 03.03.2018.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко