Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

від "20" березня 2018 р. № 906/198/18

Господарський суд Житомирської області у складі:

Суддя Кравець С.Г., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" про забезпечення позову у справі №906/198/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" (м.Херсон)

до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (смт.Новогуйвинське, Житомирський район, Житомирська область)

про стягнення 1241580,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Механічний завод" звернулося до господарського суду з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 1241580,02грн, з яких: 1171311,37грн основного боргу, 52841,80грн пені, 12568,71грн інфляційних втрат, 4858,14грн 3% річних, а також судових витрат.

Ухвалою суду від 20.03.2018р позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.04.2018р. о 11:00 год.

Разом з позовною заявою 19.03.2018р. ТОВ "Механічний завод" до суду подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які обліковуються на розрахункових рахунках ДП "Житомирський бронетанковий завод" у розмірі ціни позову - 1241580,02грн та судового збору - 19504,70грн.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що відносно відповідача відкрито декілька виконавчих проваджень, зокрема: №50260121 від 24.02.2016р, №55043366 від 02.11.2017р, №55445711 від 27.12.2017р, №55526589 від 15.01.2018р. Крім того, позивач зазначає, що стосовно ДП "Житомирський бронетанковий завод" відкрито судові провадження: №910/8936/17 про стягнення 808452,05грн, №906/47/18 про стягнення 5039054,00грн, №910/12159/17 про стягнення 628198,50грн та №906/1007/17 про стягнення 27631,33грн. Посилаючись на вищевказані обставини, позивач вважає, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань за договором №375 від 02.10.2017р.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову та додані до неї документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При цьому, застосування заходів до забезпечення позову може мати місце лише за наявності підстав, викладених у законі. При подачі заяви про забезпечення позову заявник насамперед повинен обґрунтувати звернення із заявою відповідними доказами, що підтверджують необхідність вжиття відповідних заходів.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З поданої заяви вбачається, що позивач просить накласти арешт в межах ціни позову на грошові кошти, що належать відповідачу, вказавши, що останній не виконує умови договору, а також відносно відповідача відкрито декілька виконавчих проваджень та судових проваджень.

Проте, посилання позивача на наявність в судах справ, де однією із сторін є відповідач та наявність виконавчих проваджень не може свідчити про ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у даній справі в разі невжиття судом заходів до забезпечення позову.

Крім того, позивач в заяві про забезпечення позову посилається на те, що Товариство вимушено частково скоротити виробництво машинобудування заводу та скоротити штат працівників підприємства на 48,2 одиниць з 16.04.2018р через великі суми заборгованості замовників, покупців, а застосування заходів забезпечення, на його думку, стане гарантією задоволення законних вимог Товариства та, на майбутнє, збереження робочих місць працівникам.

Однак, доказів в обґрунтування наведених обставин позивачем не надано, в той час як відповідно до вимог чинного законодавства (статтею 74 ГПК України), обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Крім того, позивачем не подано доказів, які б свідчили, що відповідач вчиняє дії щодо реалізації належного йому майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

Суд звертає увагу позивача, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Господарський суд, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника стосовно забезпечення позову, наявності зв'язку між заявленими заходами до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зважаючи на забезпечення збалансованості інтересів сторін, дійшов висновку, що на даній стадії судового процесу відсутні достатні підстави для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 74, 136, 137, 140, 234 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Механічний завод", яка надійшла до суду 19.03.2018р., про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Повний текст ухвали підписано 20.03.2018р.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2, 3 - сторонам (рек. з повід.).