ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

19.03.2018

Справа № 910/2981/18

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РАБЕН УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИРЕНА ПЛЮС ЛТД"

про стягнення 36 389,21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "РАБЕН УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СИРЕНА ПЛЮС ЛТД" про стягнення 36389,21 грн. на підставі Договору транспортно-експедиторського обслуговування № К193/2016-01, з яких: 24617,83 грн. основного боргу, 3210,44 грн. пені, 2485,53 грн. процентів річних, 4923,57 грн. штрафу, 1151,84 грн. інфляційних втрат.

Дослідивши матеріали позовної заяви б/н, б/д (вх. № 2981/18 від 15.03.2018), суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до позовної заяви, а саме позовна заява повинна містити, зокрема: 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Проте, позивачем не дотримано вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві не зазначено обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, а саме сум пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат з огляду на таке.

Позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення сум основного боргу, пені, штрафу, процентів річних та інфляційних нарахувань.

У позовній заяві позивач визначив, що прострочення з оплати за спірними рахунками обліковується з 28.09.2017. Зокрема, на стор.3 позовної заяви зазначено: "Позивач не має письмових доказів вручення Відповідачу актів і рахунків до 19.09.2017 р., а тому відлік строку на оплату і прострочення для розрахунку неустойки (штрафу, пені), процентів річних та інфляційних втрат здійснювався від вказаної дати ... починаючи з 28.09.2017 р. утворилась заборгованість і обліковується прострочення".

Проте, згідно доданого до позовної заяви в якості додатку № 1 "Розрахунку заборгованості та санкцій" вбачається, що розрахунок сум пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат фактично здійснено з іншої дати - з 09.08.2017, що суперечить встановленій позивачем у позовній заяві даті прострочення оплати спірних рахунків - з 28.09.2017, а рівно таке не підтверджується наявними у позивача доказами, так як у позовній заяві він стверджував, що не має письмових доказів вручення відповідачу актів і рахунків до 19.09.2017. При цьому суд звертає увагу, що у "Розрахунку заборгованості та санкцій" відсутні жодні пояснення з цього приводу. Крім того, у наведеному розрахунку в частині суми процентів річних (за п. 6.5.1 Договору) наявні різні зазначення розміру річних: 21,45 % (14,3% х 1,5) та 22,2 % (у таблиці), тоді як відповідні пояснення з цього приводу також відсутні. За таких обставин, наведені позивачем розрахунки пені, штрафу, процентів річних та інфляційних втрат не можуть бути визнані судом обгрунтованими.

Позивачем не дотримано вимог п. 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у позовній заяві відсутні зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви. Так, згідно переліку додатків до позовної заяви позивачем подано ряд письмових доказів у копіях (додатки № 4, 6 - 10, 13), проте при цьому не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналу відповідного письмового доказу.

Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог п.п. 2, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд відзначає, що з метою усунення встановлених недоліків позивач має надати обгрунтований розрахунок сум пені, процентів річних, інфляціних втрат; зазначити про наявність у позивача або іншої особи оригіналів відповідних письмових доказів, копії яких додано в якості додатків до позовної заяви.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- надання обгрунтованого розрахунку сум пені, штрафу, процентів річних, інфляціних втрат;

- зазначення про наявність у позивача або іншої особи оригіналів відповідних письмових доказів, копії яких додано в якості додатків до позовної заяви.

3. Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

4. Звернути увагу позивача, що виконання ним вимог ухвали суду у строк, встановлений судом, доводиться саме позивачем.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 19.03.2018 та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                           О.В.Гумега