Суд
УХВАЛА

13 березня 2018 року

м. Київ

справа № 910/969/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Суховий В.Г. - головуючий, Міщенко І.С., Берднік І.С.,

розглянувши заяву про самовідвід судді Сухового В.Г. (головуючий, доповідач)

у справі № 910/969/15-г

за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК"

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 (головуючий суддя Куксов В.В., Яковлєв М.Л., Чорна Л.В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2017

у справі № 910/969/15-г

за позовом Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вентус"

про стягнення 900 485,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного акціонерного товариства "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.10.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2017 у справі № 910/969/15-г.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 19.02.2018 визначено склад колегії для розгляду справи № 910/969/15-г: Суховий В.Г. - головуючий, судді: Міщенко І.С., Берднік І.С.

Ухвалою суду від 01.03.2018 у справі № 910/969/15-г касаційну скаргу ПрАТ "Спільне українсько-словацьке підприємство "ТЕРІХЕМ-ЛУЦЬК" залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

13.03.2018 суддею Суховим В.Г. з метою усунення сумнівів у неупередженості при розгляді даної справи, на підставі ст. 35 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, заявлено самовідвід у розгляді справи №910/969/15-г.

Пунктом 5 частини першої статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Суховий В.Г. зазначив, що відповідач надав відзив на касаційну скаргу, який підписано представником ОСОБА_4, повноваження якої підтверджуються довіреністю. Водночас, він раніше за попереднім місцем проживання був знайомий з представником відповідача у даній справі ОСОБА_4, а також працював у підпорядкуванні близького родича зазначеного представника відповідача.

В статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі ,,Газета ,,Україна-центр" проти України" від 15.10.2010 визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб'єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об'єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі ,,Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення ,,Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі ,,Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року, об'єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов'язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

Враховуючи наведені обставини, з метою уникнення сумнівів в його неупередженості при розгляді даної справи, головуючим суддею заявлено самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 39 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

За таких обставин, з метою уникнення будь-яких сумнівів у неупередженості судді при розгляді справи №910/969/15-г, заява судді Сухового В.Г. про самовідвід у розгляді вказаної справи підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, суд

УХВАЛИВ:

Заяву судді Сухового В.Г. від 13.03.2018 про самовідвід у розгляді справи № 910/969/15-г задовольнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Міщенко І.С.

Берднік І.С.