ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 березня 2018 року Справа № 915/202/18

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.

розглянувши заяву: Публічного акціонерного товариства “Миколаївобленерго” (54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська, буд.40)

про стягнення з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради “Бриз” (54029, м.Миколаїв, вул.Правди, буд.6-А) заборгованість у розмірі 89678,38 грн., з яких: 76236,58 грн. пеня, 4721,25 грн. збитки від інфляції та 8720,55 грн. - 3% річних, -

в с т а н о в и в:

06.03.2018 Публічне акціонерне товариство “Миколаївобленерго” звернулось до Господарського суду Миколаївської області із заявою №01/22-1793 від 03.03.2018 про видачу судового наказу про стягнення з Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради “Бриз” заборгованості у розмірі 89678,38 грн., з яких: 76236,58 грн. пеня, 4721,25 грн. збитки від інфляції та 8720,55 грн. - 3% річних.

Заяву обґрунтовано тим, що боржник систематично порушував договірні зобов’язання в частині своєчасної оплати рахунків за активну електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії №44/6184 від 08.05.2012.

Згідно ч.1 ст.148 ГПК України, cудовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заявником – Публічним акціонерним товариством “Миколаївобленерго” заявлено до стягнення з боржника 76236,58 грн. пені, 4721,25 грн. збитків від інфляції та 8720,55 грн. - 3% річних.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Тобто, відповідно до норм ст.230 ГК України вимога про стягнення пені є вимогою про стягнення штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання, а сама пеня є видом забезпечення виконання зобов’язання та відповідальності за порушення грошового зобов’язання.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, інфляційне нарахування на суму боргу та нарахування 3% річних є способами захисту майнового права кредитора, які застосовуються на підставі ч.2 ст.625 ЦК України у разі настання факту порушення грошового зобов’язання, тобто внаслідок його прострочення.

Вимог же про стягнення з ЖКП Миколаївської міської ради “Бриз” безпосередньо заборгованості за Договором про постачання електричної енергії №44/6184 від 08.05.2012 ПАТ “Миколаївобленерго” фактично не заявлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги про стягнення 76236,58 грн. пені, 4721,25 грн. збитків від інфляції та 8720,55 грн. - 3% річних не відповідають вимогам ст.148 ГПК України, оскільки не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.152 ГПК України, cуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.152 ГПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Також, суд дійшов висновку про необхідність розгляду вимог про стягнення пені, збитків від інфляції та 3% річних у позовному провадженні, з дослідженням та перевіркою судом нарахованих сум, підстав таких нарахувань, періодів, тощо.

Керуючись ч.1 ст.148, ст.150, п.3 ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству “Миколаївобленерго” у видачі судового наказу за вимогами про стягнення 76236,58 грн. пені, 4721,25 грн. збитків від інфляції та 8720,55 грн. - 3% річних.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI “Перехідні положення” ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 15 березня 2018 року.

Суддя М.В. Мавродієва