ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1100/17
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

секретар судового засідання Павлюк У. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: публічного акціонерного товариства "Українська залізниця",

вул.Тверська,5, м.Київ, 03680;

в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця",

вул.Гоголя, 1, м.Львів, 79000;

до відповідача: приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворе-монтний завод",

вул.Залізнична, 22, м.Івано - Франківськ, 76000;

про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат в розмірі 296307 грн 27 коп. та зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність зареєстрована в реєстрі за №9266 від 26.10.2017);

від відповідача: ОСОБА_2- начальник юридичної служби, (довіреність №01-18/ЮС від 02.01.18);

ВСТАНОВИВ: публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" про стягнення штрафних санкцій та інфляційних втрат в розмірі 296307 грн 27 коп. та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою від 27.11.17 господарський суд Івано-Франківської області прийняв позовну заяву до розгляду та порушив провадження у справі.

23.01.18 відповідачем подано суду відзив на позовну заяву №110/01 від 23.01.18 (вх.№1112/18).

30.01.18 позивачем подано до суду відповідь на відзив № НЮ-134 від 26.01.18 (вх.№1573/18).

05.02.18 відповідачем подано суду заперечення №91/02 від 05.02.18 (вх.№1946/18).

05.02.18 відповідачем подано до суду заяву про зменшення судом розміру неустойки №111/01 від 23.01.18 (вх.№1703/18).

20.02.18 позивачем подано до суду заперечення на заяву про зменшення розміру штрафних санкцій № НЮ-298 від 19.02.18 (вх.№2927/18).

Ухвалою від 20.02.18 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.18.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Позовні вимоги позивача мотивовано неналежним виконанням з боку відповідача умов договору №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17, в частині порушення строків виконання ремонту та повернення колісних пар. Як наслідок, за порушення договірних зобов'язань відповідачу нараховано пеню, штраф та інфляційні втрати.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що інфляційні втрати розраховуються тільки в разі порушення грошових зобов'язань, а в даному випадку має місце факт порушення не грошових зобов'язань. Крім того, відповідач вказує на неможливість одночасного застосування пені та штрафу за одне і те порушення, оскільки ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне і те саме правопорушення.

В судовому засіданні представник відповідача просив в позові відмовити, а в разі задоволення позову - зменшити розмір штрафних санкцій.

В обґрунтування заяви про зменшення розміру неустойки відповідач вказує на скрутний фінансовий стан товариства, а також на те, що зобов'язання по договору на сьогоднішній день виконані. Крім того звертає увагу на те, що порушення строків зобов'язання не завдало збитків ні позивачу, ні іншим особам.

Заперечуючи проти зменшення неустойки, позивач вказує на те, що при укладенні договору, при аналізі фінансової звітності відповідача у позивача не виникало жодних зауважень щодо фінансового стану товариства. Також зазначає, що суд може зменшити розмір неустойки, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, а в даному випадку пеня є незначною - 0,1 %.

Розглянувши матеріали справи, подані сторонами у справі, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, давши оцінку доказам у відповідності до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11.05.17 між ПАТ "Українська залізниця" (замовник) та ОСОБА_3 "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" (виконавець) укладено договір №Л/Е-17446/НЮ, згідно умов якого замовник доручає, а виконавець зобов'язується у 2017 році на власний ризик, своїми силами та засобами, надати послуги згідно з "Переліком наданих послуг". Замовник зобов'язується прийняти ці послуги та своєчасно здійснити оплату відповідно до умов цього договору.

Сума цього договору становить 1155852 грн 00 коп. у тому числі 20% ПДВ 192642 грн 00 коп. Сума визначається калькуляцією, з розшифруванням матеріальних витрат та витрат на оплату праці, яка є невід'ємною частиною даного договору (п.3.1 договору).

Відповідно до п.4.1 договору розрахунок за фактично надані виконавцем послуги замовник здійснює протягом 30 банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг на підставі виставленого на оплату рахунку та калькуляції за фактично надані послуги з розшифруванням матеріальних витрат та витрат на оплату праці.

В силу п.6.3 та п.6.4 договору, термін надання послуги з ремонту однієї колісної пари - 30 календарних днів починаючи з дати, вказаної в акті приймання-передачі колісних пар на ремонт. Датою надходження колісної пари в ремонт слід вважати дату підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі колісних пар в ремонт.

У відповідності до акту №101 від 15.05.17 приймання-передачі, згідно умов договору №Л/Е-17446/НЮ зі сторони ЕЧ-8 (Стрийська дистанція електропостачання) відправлено в ремонт у ОСОБА_3 "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" наступне обладнання: колісні пари: АДМ №2026 (1 шт.), АДМ №4277 (1 шт.).

Згідно акту №102 від 15.05.17 приймання-передачі, згідно умов договору №Л/Е-17446/НЮ зі сторони ЕЧ-7 (Ужгород дистанція електропостачання) відправлено в ремонт у ОСОБА_3 "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" наступне обладнання: колісні пари: ССРС №793493 (1 шт.), ССРС №793438 (1 шт.).

Як стверджує позивач чотири колісні пари передано відповідачу в ремонт 15.05.17, а отже мали б бути повернуті з ремонту до 15.06.17.

В силу п.7.3 договору за несвоєчасну видачу колісних пар з ремонту згідно з умовами цього договору виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1% договірної ціни одиниці ремонту за кожну прострочену добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Так як, станом на 10.11.17, відповідачем не виконано зобов'язання по вказаному вище договору, беручи до уваги п.7.3 договору відповідачу нараховано пеню в сумі 172221 грн 65 коп. за 149 днів, починаючи з 15.06.17, 80909 грн 64 коп. - 7% штрафу та 43175 грн 98 коп. - інфляційних втрат, за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідачем 21.11.17 відремонтовано та повернено позивачу чотири колісні пари, про що свідчать:

- акти №6 та №7 від 21.11.17, акт №07/11 приймання-передачі наданих послуг для ВП "Стрийська дистанція електропостачання" від 21.11.17 згідно договору №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17, товарно-транспортна накладна №07/11 від 21.11.17 на суму 577926 грн 00 коп., накладна №07/11 від 21.11.17 на суму 577926 грн 00 коп. (вартість двох колісних пар) - для ВП "Стрийська дистанція електропостачання";

- акти №7 та №8 від 26.12.17, акт №20/12 приймання-передачі наданих послуг для ВП "Ужгородська дистанція електропостачання" від 26.12.17 згідно договору №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17, товарно-транспортна накладна №20/12 від 26.12.17 на суму 577926 грн 00 коп., накладна №20/12 від 26.12.17 на суму 577926 грн 00 коп. (вартість двох колісних пар) - для ВП "Ужгородська дистанція електропостачання".

ОСОБА_3, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається з вище викладеного, відповідачем порушено умови договору, як наслідок позивачем нараховано штраф та пеню, починаючи з 15.06.17 на суму 1155852 грн 00 коп.

Однак, суд не погоджується з вказаним розрахунком, беручи до уваги той факт, що 15.05.17, на підставі актів № 101 та №102 в ремонт до ОСОБА_3 "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод" направлено чотири колісні пари, а саме АДМ №2026 (1 шт.), АДМ №4277 (1 шт.), ССРС №793493 (1 шт.), ССРС №793438 (1 шт.).

Пунктом 6.3 договору сторони узгодили термін виконання однієї колісної пари - 30 календарних днів. Відповідно, на першу колісну пару АДМ №2026 (1 шт.) строк виконання ремонту наступний - з 15.06.17 по 14.07.17; на другу колісну пару АДМ №4277 (1 шт.) - з 15.07.17 по 13.08.17; на третю колісну пару ССРС №793493 (1 шт.) - з 14.08.17 по 12.09.17; на четверту колісну пару ССРС №793438 (1 шт.) - 13.09.17 по 12.10.17.

Отже, пеню слід розраховувати наступним чином:

- за прострочення строку виконання ремонту першої колісної пари, вартістю 288963 грн 00 коп. з 15.06.17 по 10.11.17 (149 днів) - 288963 грн 00коп. х 0,1% х 149 = 43055 грн 49коп.

- за прострочення строку виконання ремонту другої колісної пари, вартістю 288963грн 00коп. з 15.07.17 по 10.11.17 (119 днів) - 288963грн 00коп. х 0,1% х 119 = 34386 грн 60 коп.

- за прострочення строку виконання ремонту третьої колісної пари, вартістю 288963грн 00коп. з 14.08.17 по 10.11.17 (89 днів) - 288963грн 00коп. х 0,1% х 89 = 25717 грн 71 коп.

- за прострочення строку виконання ремонту четвертої колісної пари, вартістю 288963грн 00коп. з 13.09.17 по 10.11.17 (59 днів) - 288963грн 00коп. х 0,1% х 59 = 17048 грн 82 коп.

Загальна сума правомірно нарахованої пені складає 120208 грн 62 коп.

Частиною 3 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

При вирішенні питання щодо зменшення стягнення пені, суд виходить з того, що приймаючи рішення, суд має право зменшити розмір санкцій, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України).

Суд прийняв до уваги заяву відповідача про зменшення судом розміру неустойки, пояснення представника відповідача та врахував повне виконання умов договору (станом на сьогоднішній день), важкий стан приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворемонтний завод", про що свідчить фінансова звітність товариства, а також виконавчі документи ВДВС, а також той факт, що порушення строку виконання зобов'язання ніяким чином не завдало збитків позивачу. Відтак, суд дійшов до висновку, що розмір пені необхідно зменшити на 50% та стягнути з відповідача пеню в сумі 60103 грн 68 коп., в решті суми позову про стягнення пені відмовити.

Позовна вимога про стягнення штрафу в розмірі 7% в сумі 80909 грн 64 коп. не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Стаття 61 Конституції України передбачає однозначний принцип "ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення". Верховний Суд України підкреслив неможливість притягнення позичальника за порушення грошового зобовязання до подвійної цивільної відповідальність у виді стягнення пені і штрафу одночасно, про що зазначив у постанові від 21.10.15 (справа №6-2003цс15).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності неустойкою, а також одним засобом забезпечення виконання зобовязань. Отже, кредитору при притягненні позичальника до цивільної відповідальності через суд за порушення грошового зобовязання слід обирати що стягувати: пеню чи штраф.

Таким чином, суд приходить до висновку, що штраф та пеню можливо стягувати разом лише за різні порушення умов договору.

Суд вважає за необхідне вказати на той факт, що пеня нараховується за неналежне виконання грошових зобов'язань. Однак, в даному випадку відповідальність у вигляді пені та штрафу визначено сторонами умовами спірного договору. На сьогоднішній день, договір №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17 сторонами не визнано недійсним, відтак застосуванню підлягають всі його умови, в межах визначених чинним законодавством України.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, слід зазначити, що 3% річних та інфляційні втрати є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Як вказує ч.1 ст.533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Судом встановлено, що виконання ремонту колісних пар, а також повернення їх замовнику не є грошовим зобов'язанням, відповідно нарахування позивач інфляційних втрат є безпідставним.

Відповідно, в задоволенні заявленої вимоги про стягнення 43175 грн 98 коп. слід відмовити.

Що стосується заявленої вимоги про повернення відремонтованих колісних пар суд вказує наступне.

На виконання умов договору, відповідачем відремонтовано та повернено позивачу чотири колісні пари, про що свідчать:

- акти №6 та №7 від 21.11.17, акт №07/11 приймання-передачі наданих послуг для ВП "Стрийська дистанція електропостачання" від 21.11.17 згідно договору №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17, товарно-транспортна накладна №07/11 від 21.11.17 на суму 577926 грн 00 коп., накладна №07/11 від 21.11.17 на суму 577926 грн 00 коп. (вартість двох колісних пар) - для ВП "Стрийська дистанція електропостачання";

- акти №7 та №8 від 26.12.17, акт №20/12 приймання-передачі наданих послуг для ВП "Ужгородська дистанція електропостачання" від 26.12.17 згідно договору №Л/Е-17446/НЮ від 11.05.17, товарно-транспортна накладна №20/12 від 26.12.17 на суму 577926 грн 00 коп., накладна №20/12 від 26.12.17 на суму 577926 грн 00 коп. (вартість двох колісних пар) - для ВП "Ужгородська дистанція електропостачання".

Таким чином, суд прийшов до висновку, що предмет позову у даній справі, в частині повернення колісних пар, відсутній.

Приписами п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, провадження у справі, в частині повернення колісних пар, слід закрити.

З урахуванням ст.129 Господарського процесуального кодексу України питання розподілу судових витрат визначено наступним чином.

Судовий збір за вимогу про стягнення пені слід покласти на відповідача, за вимоги про стягнення інфляційних втрат та штрафу - на позивача.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору, у т.ч., в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Судом також встановлено, що позивачем зайво сплачено 84 грн 00 коп. судового збору. Відповідно, зайво сплачений судовий збір підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 61, 129 Конституції України, ст. ст. 3, 525, 526, 530, 533, 549, 551, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 129, 231, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині вимоги повернення відремонтованих колісних пар публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця".

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Івано-Франківський локомотиворе-монтний завод" (вул.Залізнична, 22, м.Івано - Франківськ, 76000; код 13655435) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська,5, м.Київ, 03680, код 40075815), в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", (вул.Гоголя, 1, м.Львів, 79000; код 40081195) - 60104 грн 31 коп (шістдесят тисяч сто чотири гривні 31 коп) пені та 1803 грн 13 коп. (одну тисячу вісімсот три гривні 13 коп) судового збору.

Повернути публічному акціонерному товариству "Українська залізниця" (вул.Тверська,5, м.Київ, 03680, код 40075815), в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", (вул.Гоголя, 1, м.Львів, 79000; код 40081195) з Державного бюджету України 84 грн (вісімдесят чотири гривні) зайво сплаченого судового збору.

В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.03.18

Суддя Рочняк О.В.