ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2018 р.                      Справа № 911/27/18

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом           Державного підприємства “Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації”, Київська область, м. Біла Церква

до                               Відділу охорони здоров’я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, Київська область, м. Боярка

про           стягнення 5598,00 грн.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

Державне підприємство “Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до Відділу охорони здоров’я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (відповідач) про стягнення 5598,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2018 р. вказану позовну заяву передано для розгляду судді Лопатіну А.В.

Згідно з частиною першою статті 176 ГПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п'яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку, що вони є достатніми для прийняття її до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.01.2018 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито позовне провадження, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено розгляд справи по суті на 07.02.2018 р., зобов’язано позивача подати для огляду та/або долучення до матеріалів справи: оригінали доданих до позовної заяви документів; оригінали та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких діє позивач (установчий договір, статут, положення), свідоцтво про державну реєстрацію; зобов’язано відповідача подати для огляду та/або долучення до матеріалів справи оригінали та належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких діє відповідач (установчий договір, статут, положення), роз’яснено відповідачу, що відзив подається до суду протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду), попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи, роз’яснено позивачу, що в строк до 07.02.2018 р. він має право надіслати суду відповідь на відзив, копію якого направити відповідачу, докази чого надати суду, роз’яснено сторонам, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач – визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві, роз’яснено сторонам, що на будь-якій стадії судового процесу сторони можуть укласти мирову угоду, зробивши спільну письмову заяву і повідомити про це суд.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.02.2018 р. відкладено розгляд справи по суті на 14.03.2018 р.

14.03.2018 р. у судове засідання представник відповідача не з’явився, хоча про дату, час та місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином ухвалою суду від 07.02.2018 р.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з частинами першою та третьою ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відповідно до частини восьмої ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Розглянувши позов Державного підприємства “Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” до Відділу охорони здоров’я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, господарський суд

встановив:

13.11.2015 р. між Державним підприємством “Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (виконавець) та Відділом охорони здоров’я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (замовник) було укладено договір № 703185 на виконання робіт (послуг) за бюджетні кошти.

Сторонами було погоджено, відповідно до п. 1.1. договору, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по виконанню робіт: участь в атестації клініко-діагностичної лабораторії з попереднім розглядом комплекту документів ЦРЛ Києво-Святошинського району згідно з вимогами Закону України “Про метрологію та метрологічну діяльність” та Правил уповноваження та атестації у державній метрологічній системі, затверджених наказом Держспоживстандарту України № 71 від 29.03.2005 р., зареєстрованх в Мінюсті України 13.04.2005 р. за № 392/10672.

Згідно із п. 2.1. договору замовник зобов’язується прийняти і оплатити виконану роботу. За виконану згідно цього договору роботу замовник у відповідності до нього перераховує на розрахунковий рахунок виконавця 5598,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 933,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. договору оплата проводиться на підставі актів здачі-приймання робіт протягом 10 днів після підписання актів обома сторонами.

Згідно п. 2.4 договору фінансування робіт по даному договору здійснюється за рахунок коштів бюджету.

Пунктом 4.5. договору визначено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток організацій.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов’язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов’язку.

Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 частини першої ст. 175 ГК України).

Відповідно до частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін. Спрямована на встановлення. Зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Так, укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно законодавства України за договором по надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст.901 ЦК України).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з частиною першою ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання п. 1.1 договору на виконання платних робіт (послуг) за бюджетні кошти № 703185 від 13.11.2015 р. позивачем було виконано роботи, що підтверджується, підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору, актом здачі-приймання робіт № 703185 від 13.11.2015 р. (копія міститься в матеріалах справи). Таким чином, борг відповідача перед позивачем за надані на виконання вказаного договору послуги склав 5598,00 грн.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було направлено відповідачу претензію від 18.07.2017 р. № 484 про сплату заборгованості за договором з вимогою протягом семи робочих днів з дня отримання претензії перерахувати на розрахунковий рахунок ДП “Київоблстандарметрологія” суму боргу в розмірі 5598,00 грн. Проте відповідачем зазначену суму боргу у встановлені строки погашено не було, доказів, які б спростовували дані обставини відповідачем не подано.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується поданими позивачем доказами та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 5598,00 грн. боргу за договором на виконання платних робіт (послуг) за бюджетні кошти № 703185 від 13.11.2015 р. є обґрунтованою і доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю, суд дійшов висновку, що відшкодування витрат зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, мають бути покладені судом на відповідача.

Керуючись статтею 129-1 Конституції України, статтями 123, 129, 210, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2.           Стягнути з Відділу охорони здоров’я Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, буд. 51; ) на користь Державного підприємства “Київський обласний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації” (09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Січневого Прориву, буд. 84; ) 5598 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто вісім) гривень 00 копійок боргу та 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 00 копійок судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області (п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Дата підписання 19.03.2018 р.

Суддя                                 А.В. Лопатін