УХВАЛА

12 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 916/1910/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

позивач - Компанія "Ніко - Тайс",

відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Совагро"

відповідач-2 - Приватне сільськогосподарське товариство "Шляховик",

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду

від 13.11.2017

у складі колегії суддів: Лашин В.В. (головуючий), Величко Т.А., Жеков В.І.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніко - Тайс"

про стягнення 8 703, 58 грн.

ВСТАНОВИВ:

16.11.2017 поштовим відправленням, направленим на адресу Одеського апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Совагро" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №916/1910/17 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції до 15.12.2017.

28.11.2017 Одеським апеляційним господарським судом надіслано касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро" разом з матеріалами справи №916/1910/17 Господарського суду Одеської області на адресу Вищого господарського суду України.

На момент набрання чинності 15.12.2017 ГПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 питання про можливість прийняття до провадження касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро" у справі №916/1910/17 Вищим господарським судом України не вирішено.

04.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №916/1910/17 Господарського суду Одеської області передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/1910/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.02.2018.

Виходячи з положень підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, касаційні скарги, подані до 15.12.2017 та провадження за якими не порушено на момент набрання чинності ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, повинні відповідати вимогам процесуального закону, який діяв на момент звернення з такими касаційними скаргами.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, на заявника касаційної скарги було покладено обов'язок долучення до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення скаржника 16.11.2017 із касаційною скаргою, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Відтак, оскаржуючи до Вищого господарського суду України у листопаді 2017 року ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро" на рішення суду першої інстанції від 29.09.2017 у справі №916/1910/17, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 111-1 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Як вбачається із касаційної скарги, скаржником не долучені до скарги докази направлення копії касаційної скарги з доданими до неї документами учасникам у справі, а саме, позивачу - Компанії "Ніко - Тайс" та відповідачу-2 - Приватному сільськогосподарському товариству "Шляховик".

Отже, подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Совагро" касаційна скарга не відповідає вимогам ГПК України в редакції до 15.12.2017 щодо її форми.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України в редакції з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №916/1910/17 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

При цьому, при розгляді касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги суд касаційної інстанції повинен дослідити оригінал апеляційної скарги з додатками, які було повернено скаржнику апеляційним судом, оскільки зазначені документи пов'язані з предметом касаційного оскарження та містять фактичні дані, що дозволяють суду касаційної інстанції перевірити обставини дотримання скаржником вимог господарського процесуального законодавства щодо форми та змісту апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтею 111 Господарського процесуального кодексу України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення, статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Совагро" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017 у справі №916/1910/17 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Совагро" строк на усунення недоліків касаційної скарги до 28 березня 2018 року.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Совагро", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук