ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2018 р. Справа № 917/2160/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О. , суддя Шевель О. В.

за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод», м. Полтава (вх.№259 П/2) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 у справі №917/2160/17

за заявою Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод», м. Полтава

до Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод», м. Полтава

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» звернулось до Господарського суду Полтавської області з заявою про порушення справи про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод».

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» повернуто заявнику без розгляду, у зв’язку з тим, що до заяви не додано довідки органів приватизації (органів, уповноважених управляти об’єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу.

Заявник з вказаною ухвалою суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 по справі №917/2160/17 про повернення без розгляду заяви про порушення справи про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» та направити заяву про порушення справи про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» до суду першої інстанції.

Свою скаргу заявник апеляційної скарги обгрунтовує тим, що до заяви про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» додано довідку Національного депозитарія України №14006 від 21.06.2017 у відповідності до якої державна частка в статутному капіталі ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» відсутня. Тому, апелянт вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано пункт 1 статті 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрута», що призвело до противоправного повернення заяви ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» про порушення справи про банкрутство без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 відкрито апеляційне провадження за скаргою ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 у справі №917/2160/17, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2018, у складі колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В. Розгляд справи призначено на 12.03.2018.

В судове засідання 12.03.2018 представник апелянта не з’явився, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відповідні докази в матеріалах справи.

Відповідно до частини 11 статті 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зазначає, що нез’явлення представника апелянта не перешкоджає розгляду даної справи по суті, матеріали справи є достатніми для з’ясування обставин справи та розгляду апеляційної скарги, апеляційним господарським судом явку учасників даної справи в судове засідання обов’язковою не визнано, а тому, колегія суддів дійшла висновку про недоцільність відкладення розгляду даної справи у зв’язку з неявкою апелянта.

Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, що оскаржене та доводів апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

22.12.2017 ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» звернулось до Господарського суду Полтавської області з заявою про порушення справи про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод», обгрунтовуючи її тим, що сума боргу заявника у розмірі 127492436,96 грн., яка підтверджена рішенням Господарського суду Полтавської області у справі №917/1383/16, співрозмірна загальному валовому доходу боржника за один рік господарської діяльності підприємства, то задоволення цієї вимоги призведе до неможливості виконання своїх грошових зобов’язань перед іншими кредиторами у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» повернуто заявнику без розгляду, у зв’язку з тим, що до заяви про порушення провадження у справі не додано довідки органів приватизації (органів, уповноважених управляти об’єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу.

З таким висновком погоджується колегія суддів, враховуючи наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно ст.10 п.3 Закону, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником або кредитором у письмовій формі та повинна містити (п.1 ст.11 Закону):

- найменування господарського суду, до якого подається заява;

- ім’я або найменування боржника, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

- ім’я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи та реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності);

- виклад обставин, що є підставою для звернення до суду;

- перелік документів, що додаються до заяви.

До заяви про порушення справи про банкрутство боржника додаються (п.3 ст.11 Закону):

- установчі документи боржника - юридичної особи;

- бухгалтерський баланс боржника на останню звітну дату;

- перелік кредиторів боржника, вимоги яких визнаються боржником, із зазначенням загальної суми грошових вимог усіх кредиторів, а також щодо кожного кредитора – його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків (за наявності), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов’язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов’язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

- перелік майна боржника із зазначенням його балансової вартості та місцезнаходження, а також загальна балансова вартість майна;

- перелік майна, що перебуває у заставі або є обтяженим у інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кредиторів, на користь яких вчинено обтяження майна боржника, їх ім’я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційні коди юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), суми їх грошових вимог, підстави виникнення зобов’язань, а також строки їх виконання згідно із законом або договором;

- довідка органів приватизації (органів, уповноважених управляти об’єктами державної власності) стосовно наявності або відсутності на балансі підприємства, щодо якого порушено справу про банкрутство, державного майна, що в процесі приватизації (корпоратизації) не увійшло до його статутного капіталу;

- перелік осіб, що мають невиконані зобов’язання перед боржником, із зазначенням вартості таких зобов’язань, терміну виконання та підстав виникнення;

- відомості про всі рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, їх реквізити;

- відомості про всі рахунки, на яких обліковуються цінні папери, що належать боржнику, їх реквізити;

- протокол загальних зборів (конференції) працівників боржника, відповідне рішення первинної профспілкової організації боржника (за наявності кількох первинних організацій - їхнє спільне рішення), на яких обраний представник працівників боржника для участі у справі про банкрутство, якщо такі збори (конференція) відбулися до подачі заяви боржника до господарського суду;

- копія спеціального дозволу на провадження діяльності, пов’язаної з державною таємницею, а в разі закінчення терміну дії такого дозволу - довідка про наявність у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їхніх дослідних зразків тощо);

- рішення власника майна (органу, уповноваженого управляти майном) боржника про звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство;

- інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Вказаний перелік є вичерпний, а тому при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство, необхідним є дотримання приписів статті 11 наведеного закону.

Посилання апелянта на те, що при зверненні до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» останнім надано довідку Національного депозитарія України №14006 від 21.06.2017 у відповідності до якої державна частка в статутному капіталі ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» відсутня, а тому на його погляд, судом першої інстанції порушені норми Закону про банкрутство, є неправильними, та такими, що не узгоджуються з чинними нормами законодавства.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про приватизацію державного майна» (в редакції чинній на час звернення з заявою), державну політику в сфері приватизації здійснюють Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, що становлять єдину систему державних органів приватизації в Україні.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про депозитарну систему України» депозитарна система України це сукупність учасників депозитарної системи та правовідносин між ними щодо ведення обліку цінних паперів, прав на цінні папери і прав за цінними паперами та їх обмежень, що встановлюються в системі депозитарного обліку цінних паперів, у тому числі внаслідок проведення розрахунків за правочинами щодо цінних паперів.

Професійними учасниками депозитарної системи України є Центральний депозитарій, депозитарні установи.

Отже, Центральний депозитарій (Національний депозитарій України) не входить до системи органів приватизації України, а тому не може засвідчувати інформацію щодо наявності або відсутності на балансі підприємства державного майна, що не увійшло до статутного капіталу в процесі приватизації.

У відповідності до приписів статті 11 Закону про банкрутство наявність такої інформації є обов’язковим при вирішенні питання щодо порушення провадження у справі про банкрутство.

Не дотримання заявником вимог Закону про банкрутство при зверненні з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство є підставою для повернення заявнику такої заяви без розгляду, у відповідності до статті 15 Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

При цьому, колегія суддів зауважує, що повернення заяви про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Статтею 74 ГПК України (в редакції від 15.12.2017), передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 ГПК України (в редакції від 15.12.2017), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об’єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з’ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та спростовуються приписами законодавства, заявником не наведено наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, оскаржувана ухвала – без змін.

Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 27.12.2017 у справі № 917/2160/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у відповідності до статей 286- 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 14.03.18

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.