номер провадження справи 33/46/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2018 Справа № 908/2524/17

За позовом Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Дана (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75)

про стягнення суми,

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 56 від 01.01.2018 р.;

від відповідача : не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Дана, м. Запоріжжя заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 360,48 грн., заборгованості за перевищення договірних величин електроспоживання у сумі 729,55 грн., пені у сумі 270,56 грн., 3 % річних у сумі 24,80 грн., інфляційних втрат у сумі 95,37 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2017р. порушено провадження у справі № 908/2524/17, розгляд справи призначено на 23.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2018р. судом вирішено проводити розгляд справи № 908/2524/17 за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 13.02.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2018р. підготовче провадження у справі № 908/2524/17 закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.03.2018р.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України під час судового розгляду справи здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Оберіг.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за договором про постачання електричної енергії № 7055 від 25.06.2003р., укладеного між сторонами, у нього за спожиту у липні 2015р. активну електроенергію перед позивачем виник борг в сумі 360,48 грн. Внаслідок порушення відповідачем строків оплати за договором, позивачем йому нараховано пеню в сумі 270,56 грн., 3% річних в сумі 24,80 грн. та втрати від інфляції в сумі 95,37 грн. Крім того, за період: червень-липень 2015р. відповідачем, в порушення умов договору, не оплачено позивачу перевищення граничних величин обсягу споживання електричної енергії та потужності. Так, фактичне перевищення відповідачем договірної величини за червень 2015р. склало 300 кВт.г. на суму 429,15 грн., за липень 200 кВт.г. на суму 300,40 грн., всього на суму 729,55 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на ст.ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 20, 173, 174, 175, 193 ГК України, ЗУ «Про ринок електричної енергії», Правила користування електричною енергією, затверджені постановою НКРЕ України від 31.07.1996р. № 28.

У судовому засіданні 06.03.2018р. представник позивача підтримав заявлені вимоги, просить суд позов задовольнити.

Товариство з обмеженою відповідальністю Дана, відповідач по справі, процесуальним правом на участь представника в підготовчих засіданнях та в судовому засіданні не скористалось, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. Ухвали суду у даній справі від 13.12.2017р., від 23.01.2018р. та від 13.02.2018р. (з інформацією про час та місце підготовчого засідання та судового розгляду справи) було надіслано на адресу місцезнаходження відповідача, що вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний (Леніна), буд. 75. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення, яке свідчить про отримання відповідачем ухвали суду у даній справі.

У судовому засіданні 06.03.2018р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст.ст. 233, 240, 241 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.06.2003р. між позивачем (Постачальником електричної енергії) та відповідачем (Споживачем) був укладений договір постачання електричної енергії № 7055 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1 Договору (в редакції додаткової угоди від 20.11.2008 р.), Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2 Договору, під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, Правилами улаштування електроустановок та іншими нормативними актами, регулюючими взаємовідносини в енергетиці.

Відповідно до п. 2.2.3. Договору Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість використаної електричної енергії згідно з Додатком № 4 «Порядок розрахунків» та Додатку № 5 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії».

В Додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» до

Договору (в редакції додаткової угоди від 20.11.2008 р.) визначені наступні умови:

п. 4 - Споживач не пізніше 12-00 годин 2-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до Постачальника електричної енергії для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою Споживача «Акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію»;

п. 6 - за підсумками розрахункового періоду Постачальник електричної енергії виписує Споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого Споживачем «Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію» та інших умов Договору з урахуванням сум платежів, що надійшли від Споживача;

п. 10 - Споживач зобов'язаний після розрахункового періоду і проведення Постачальником розрахунку обсягу використаної електричної енергії у разі неодержання рахунка або вимоги-доручення до 10 числа, направити свого уповноваженого представника отримати платіжний документ на сплату спожитої електроенергії, і не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим здійснити сплату.

Згідно з п. 4.2.1. Договору (в редакції додаткової угоди від 20.11.2008 р.), при порушенні термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію п. 10 Додатка № 4 «Порядок розрахунків» та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати всієї заборгованості.

Пункт 2.2.5. Договору передбачає обов'язок Споживача оплачувати перевищення граничних величин обсягу споживання електричної енергії та потужності.

Відповідно до п. 5.1. Договору (в редакції додаткової угоди від 20.11.2008 р.), для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою Додатка 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», у двох екземплярах, оформлених зі своєї сторони.

У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік визначається Постачальником електричної енергії самостійно за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

Відповідно до п. 9.9 Договору термін позовної давності по даному Договору складає 10 років.

Доказів припинення договору постачання електричної енергії № 7055 від 25.06.2003р. сторонами в матеріали справи не надано.

Як свідчать матеріали справи, за липень 2015 р. відповідачем було спожито 200 кВт електричної енергії на суму 360,48 грн., що підтверджується Актом прийому-передачі електричної енергії за липень 2015 р., який підписи представників сторін та засвідчений печатками обох підприємств. Позивачем виставлений рахунок № 7055/7а від 03.08.2015 р. на суму 360,48 грн.

Матеріали справи містять докази вручення вказаного рахунку представнику відповідача (Ткаченко) 03.08.2015 р. (витяг з Журналу видачі рахунків за активну, реактивну енергію, плановий платіж, попередню оплату та попереджень про припинення постачання ел. енергії у випадку несплати рахунків за липень 2015 р.).

У встановлений Договором строк, відповідач вищевказаний рахунок не оплатив.

Як зазначено в позовній заяві, на 2015 р. відповідач не надав позивачу відомостей про розмір очікуваного споживання електричної енергії, у зв'язку з чим, розрахунок за перевищення договірної величини за червень та липень 2015 р. було виконано у відповідності до п.5.1 розділу 5 Договору за фактичними обсягами споживання на підставі Акту візуального зняття показів розрахункових засобів № 10774 від 10.10.2014 р.; Акту звірки про спожиту в червні 2015 р. електричну енергію; Акту про спожиту в липні 2015 р. електричну енергію; Акту прийому-передачі електричної енергії у липні 2015 р.

Фактичне перевищення договірної величини відповідачем за червень 2015 р. склало 300 кВт.г на суму 429,15 грн.

Представнику відповідача 03.08.2015 р. під підпис було надано рахунок від 16.07.2015 р. № 7055/6п за перевищення договірних величин у червні на вищевказану суму.

Фактичне перевищення договірної величини відповідачем липень 2015 р. склало 200 кВт.г на суму 300,40 грн.

Відповідачу рекомендованим листом 07.09.2015 р. направлено рахунок від

07.08.2015 р. за перевищення договірних величин у липні 2015 р. на зазначену вище

суму.

Сума боргу за перевищення договірних величин у загальному розмірі 729,55 грн. відповідачем не сплачена.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ Дана заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 360,48 грн., заборгованості за перевищення договірних величин електроспоживання в сумі 729,55 грн., пені в сумі 270,56 грн., 3 % річних в сумі 24,80 грн., інфляційних втрат в сумі 95,37 грн., стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашення суми боргу в розмірі 360,48 грн. за отриману електричну енергію в липні 2015 р. відповідачем господарському суду надано не було. Таким чином, позовна вимога про стягнення боргу за спожиту електричну енергію в сумі 360,48 грн. заявлена обґрунтовано, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з положеннями ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії, пункту 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями), споживання електричної енергії можливо лише на підставі договору з енергопостачальником. Договір про поставку електричної енергії є основним документом, який регламентує відношення між постачальником електричної енергії за регульованими тарифами та споживачем.

У пункті 10.2 Правил КЕЕ зазначено, що споживач електричної енергії зобовязаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору і відповідно оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих правил та умов договору.

Як вже зазначалось вище, пунктом 2.2.5 Договору передбачено обов'язок Споживача оплачувати перевищення граничних величин обсягу споживання електричної енергії та потужності, пеню за прострочення платежу.

За змістом п. 5.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 20.11.2008 р.), для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік Споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає Постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії за формою Додатка 1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», у двох екземплярах, оформлених зі своєї сторони. У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін, розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік визначається Постачальником електричної енергії самостійно за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року.

Пунктом 6.39 Правил користування електричною енергією, визначено, що у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Як вбачається з матеріалів справи, за період червень-липень 2015 р. включно, перевищення відповідачем граничної (договірної) величини електроспоживання склало 500 кВт.год (у червні 2015 р. - перевищення склало 300 кВт.год на суму 429,15грн.; у липні 2015 р. - . перевищення склало 200 кВт.год на суму 300,40 грн.), всього на суму 729,55 грн.

При цьому, суд відзначає, що за відсутності від відповідача на 2015 рік, відомостей про розмір очікуваного споживання електричної енергії, позивачем цілком правомірно було здійснено розрахунок за перевищення договірної величини у відповідності до п. 5.1 Договору за фактичними обсягами споживання на підставі Акту візуального зняття показів розрахункових засобів № 10774 від 10.10.2014 р.; Акту звірки про спожиту в червні 2015 р. електричну енергію; Акту про спожиту в липні 2015 р. електричну енергію; Акту прийому-передачі електричної енергії у липні 2015 р.

Відповідно до п. 6.11 Правил КЕЕ остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

В даному випадку, позивачем були виставлені відповідачу до сплати рахунки за перевищення договірної величини електроспоживання у червні 2015 р. на суму 429,15грн. (рахунок № 7055/6п від 16.07.2015р.); у липні 2015 р. на суму 300,40 грн. (рахунок № 7055/7п від 07.08.2015 р.) з кінцевим терміном оплати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Належні докази вручення/направлення відповідачу вказаних Рахунків наявні в матеріалах справи.

Однак, відповідач вказані рахунки не сплатив.

Доказів сплати заборгованості за перевищення договірної величини електроспоживання відповідачем суду не надано.

З огляду на викладені обставини, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача 729,55 грн. заборгованості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, заявлена обґрунтовано, доведена матеріалами справи, а тому задовольняється у повному обсязі.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Внаслідок прострочення відповідачем грошового зобовязання позивачем заявлено до стягнення 3% річних в сумі 24,80 грн. нарахованих за загальний період: з 16.08.2015р. по 30.11.2017р. та втрати від інфляції в сумі 95,52 грн. за період: вересень 2015р. жовтень 2017р.

Розрахунок 3% річних та втрат від інфляції перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та визнано вірним.

Вимоги про стягнення 3% річних та втрат від інфляції задовольняються у повному обсязі.

Також позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 270,56 грн.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2.1. Договору передбачено, що при порушенні термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію п. 10 Додатка № 4 «Порядок розрахунків» та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,5 % від суми платежу за кожний день прострочення (але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати всієї заборгованості.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків оплати за Договором, умови Договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача суми 270,56 грн. пені, заявлена позивачем обґрунтовано, а тому задовольняє її у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600,00грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дана (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25; ; поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 8156 в ЗОУ АТ «Державний Ощадний банк України», МФО 313957) суму 360 (триста шістдесят) грн. 48 коп. боргу за спожиту електричну енергію, суму 729 (сімсот двадцять девять) грн. 55 коп. боргу за перевищення договірних величин електроспоживання.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Дана (69002, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 75, ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Запорізьких міських електричних мереж (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 25; ; рахунок № 801 в ПАТ «Метабанк», МФО 313582) суму 270 (двісті сімдесят) грн. 56 коп. пені, суму 24 (двадцять чотири) грн. 80 коп. 3% річних, 95 (девяносто пять) грн. 37 коп. втрат від інфляції, суму 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 14 березня 2018 р.

Суддя М.В. Мірошниченко