ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018 року м. Дніпро Справа № 11/19

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Антонік С.Г., Чимбар Л.О.

секретар: Манчік О.О.

за участю

ліквідатора: ОСОБА_1, посвідчення № 637 від 29.03.2013 р., арбітражний керуючий;

інші учасники справи в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2"

на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року (головуючий суддя - Коваленко Н.М., судді - Вавренюк Л.С., Макаренко Т.В., м. Кропивницький, дата підписання ухвали - 18.01.2018 року)

у справі № 11/19

за заявою 1. Приватного підприємства "Енергопромстрой", м. Кропивницький

2. Публічного акціонерного товариства "Концерн Галнафтогаз", м. Львів

до Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр", с. Соколівське Кіровоградської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового акту місцевого господарського суду:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року у справі № 11/19 задоволено частково клопотання № 01-18/19/17 від 15.12.2017 року ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 зі змінами № 01-18/б/н від 15.01.2018 року. Надано згоду на продаж майна банкрута - Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр", що є предметом забезпечення вимог кредитора - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2". Відмовлено в задоволенні решти вимог ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_1 Задоволено клопотання Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області № 09-04-1731 від 22.12.2017 року. Залучено до участі у справі № 11/19 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр" - Управління виконавчої дирекції Фонду страхування України у Кіровоградській області, правонаступника кредиторів - Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді.

Вказана ухвала в частині надання дозволу на продаж заставного майна банкрута мотивована тим, що з урахуванням положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким надано суду повноваження щодо надання згоди на продаж заставного майна банкрута, приймаючи до уваги відсутність (на час звернення до суду ліквідатора з відповідним клопотанням) згоди кредитора на продаж майна, що є предметом його вимог, незважаючи на звернення арбітражного керуючого про надання такої згоди, беручи до уваги необхідність задоволення забезпечених заставою майнових вимог кредитора, захисту інтересів інших кредиторів, виконання ліквідатором своїх повноважень у строки, передбачені чинним законодавством України, місцевий господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала апеляційну скаргу:

Не погодившись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року в частині надання дозволу на продаж заставного майна банкрута, відмовити арбітражному керуючому у наданні дозволу на продаж заставного майна банкрута.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що:

- ухвала місцевого господарського суду постановлена без врахування всіх обставин справи та є такою, що порушує права Банку як кредитора у даній справі;

- в матеріалах справи відсутні відомості щодо будь-якого обліку та дій ліквідатора щодо заставного майна боржника за договорами застави № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року та № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року, за якими предметами застави є майнові права. Відповідно до договорів застави № 1-2009-К-3-6 від 09.04.2009 року та № 1-2009-К-3-7 від 31.03.2009 року заставодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в заставу Банку передавались цінні папери (прості іменні акції ВАТ "Кіровоградський кар'єр") в кількості 5 633 041 на загальну суму 1 159 332,25 грн., проте жодних дій ліквідатора на включення вказаних цінних паперів до ліквідаційної маси та подальшої їх реалізації не здійснено. Зважаючи на неналежне виконання ліквідатором своїх обов'язків, заставний кредитор, вважає, що надання дозволу на реалізацію заставного майна, визначеного у інвентаризаційному описі необоротних активів боржника є передчасним;

- ОСОБА_2 не може надати згоду на продаж майна боржника, що виступає забезпеченням за кредитними договорами до виконання ліквідатором боржника необхідних заходів, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Ліквідатор у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі та залишити без змін ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року у даній справі Посилається на те, що відомості про реєстрацію застави по договорам № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року та № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року відсутні у довідках та витягах з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Ліквідатор вважає, що предмет застави, про який зазначено в цих договорах не може бути включений до ліквідаційної маси боржника з огляду на наступне. У банкрута відсутнє право власності на земельну ділянку розміром 19,9787 га, яка є предметом у договорі застави № 5/2008-3-1 та належить банкруту на праві оренди. Право оренди вказаної земельної ділянки враховано при формуванні ліквідаційної маси з метою подальшого продажу нерухомого майна банкрута разом з іншим майном в складі ЦМК. Тому предмет застави, визначений договором № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року, на даний час відсутній. Майнових прав на видобуток корисних копалин Кіровоградського родовища гранітів в об'ємі 35 192 000,00 куб. м. у банкрута також немає. Станом на 26.10.2015 року (дату визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури) у банкрута були відсутні будь-які відомості про залишки гірничої маси. Тому вказаного предмету застави для включення його до інвентаризації та подальшого продажу немає, ліквідатор не звертався до суду з клопотанням надати дозвіл на продаж саме вказаного предмету застави. Щодо не включення до ліквідаційної маси цінних паперів простих іменних акцій ВАТ "Кіровоградський кар'єр", які знаходяться в заставі у Банка ліквідатор звернув увагу, що власниками цих цінних паперів є фізичні особи громадяни України. В зв'язку з чим ліквідатор вважає, що у нього відсутні правові підстави для включення до ліквідаційної маси цінних паперів, які належать фізичним особам, а не боржнику.

Кредитор ПП "Мерида" в письмових поясненнях на апеляційну скаргу зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції повно з'ясував всі обставини справи, інвентаризація майна боржника проведена з дотриманням норм чинного законодавства на підставі даних бухгалтерського обліку боржника, тому підстави для скасування вказаної ухвали відсутні. Кредитор посилався також на те, що із матеріалів справи вбачається, що в бухгалтерському обліку боржника не обліковувались майнові права на земельну ділянку площею 19,9787 га, яка знаходиться в користуванні боржника на праві оренди та майнові права на видобуток корисних копалин Кіровоградського (Сугокліївського родовища) гранітів в об'ємі 35 192 000,00 куб. м. Застава вказаних майнових прав також не була належним чином зареєстрована, тому у відповідних реєстрах теж не значилась інформація про заставу майнових прав.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 15.02.2018 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року в частині надання дозволу на продаж заставного майна банкрута. Розгляд справи призначено на 12.03.2018 року.

Ліквідатор в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Особа, яка подала апеляційну скаргу та інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка в судове засідання інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності інших учасників провадження у справі.

Заслухавши пояснення ліквідатора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції:

Дослідивши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї, заслухавши пояснення ліквідатора, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при постановленні ухвали в оскаржуваній частині, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Постановою господарського суду Кіровоградської області від 26.10.2015 року боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1

21.03.2017 року ліквідатором було подано до господарського суду клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута.

Ухвалою господарського суду від 15.09.2017 року в задоволенні клопотання ліквідатора було відмовлено з підстав наявності невідповідності виявленого майна банкрута з майном, про яке було зазначено в клопотанні.

15.12.2017 року до господарського суду Кіровоградської області від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута, а саме:

- нерухоме майно: Комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою м. Кіровоград, вул. Автолюбителів, 5, а саме: АБК-літ.;АА1 ак1к2; побутовий корпус-літ. Бк; їдальня-літ. В; контора-літ. Г; гараж-літ. Д; гараж -літ. Е; котельня літ. Ж; трансформаторна літ. З; навіс -літ. К; склад - літ. Л; підсобне - літ. Л1; гараж - літ. М; гараж літ. Н; склад - літ. О; слюсарна майстерня літ. П; кузня літ. Р; склад- літ. С; цех вторинного дроблення літ. У; цех первинного дроблення літ. Ф; вхід до сховища літ. Х; сховище літ. Х1; трансформаторна літ. Ч; дільниця сортування літ. Ш; ПММ літ. Щ; ПСУ літ. Ц; вбиральня літ. Ю; замощення літ. І; огорожа літ. N; вагова літ. Я; вагова літ. Я1; сторожка літ. Я2.

Комплекс будівель та споруд, що розташований за адресою м. Кіровоград, вул. Мурманська, 5, а саме: Їдальня літ. Ж ж ж1; погріб літ. ж2; лабораторія літ. З з; вагова літ. И; навіс літ. И1 И3; вагова літ. И2 И5; приймальний мост літ. П П1 П2; контора літ. К; вагова літ. К1 К2 К3 К4; майстерня, зварювальний цех літ. Л Л1 Л2; котельня літ. М; Водонапорна башня літ. М1; пожежне водоймище літ. М2; склад для зберігання насіння літ. Н; склад для зберігання матеріальних цінностей літ. О; баня літ. Х; водопровід літ. +; склад літ. Р; погріб склада ПММ літ. С; жомова яма літ. Я; погрузочна площадка літ. І; огорожа літ. N N1;

- рухоме майно (склад майна зазначено українською та російською мовами відповідно до договорів застави): Фронтальний ковшовий навантажувач Комацу Модель WA600-6; Вибрационный питатель VF661-2V; Щековая дробилка C 145; Скальпирующий грохот TK-16-20-3V с колосниками; Электромеханический вибрационный питатель под. бетонным тунелем с наклоном 10°;Электромеханический вибрационный питатель под. бетонным тунелем с наклоном 10°; Конусная дробилка HP 500; Грохот с разнонаклонными деками TS 503; Ленточный конвеєр TEC 1000мм х 2,5мм; Ленточный конвеєр TEC 1000мм х 2,5мм; Конусная дробилкаHP4; Конусная дробилкаHP4; Грохот с разнонаклонными деками TS 403; Грохот с разнонаклонными деками TS 403; Самоскид Белаз-7522; Самоскид Белаз-7522; Екскаватор ЭКГ-5; Кран мостовой 10-ти тон.; Кран-балка; Кран мостовой; КТПН-72; ОСОБА_4 автомобильные; Станок вертикал-сверлильный.2А125; Станок конс.-вертик.-фрезерн.; Станок обдир.шлифов 3М636; Станок токарно-вентор. 1К62; Станок фрезер-унив. 6М13П; Станок поперечно-строгат. 7307Д; Станок токарно-вентор.; Станок унив.токарно-вентор.165; Станок фрезерный 6НВ1; Трансформатор; Трансформатор масляний; Трансформатор ТМ 160/10; Металодетектор Барьер-303; Устройство контроля скорости; Сварочный агрегат; Сварочный апарат ТД-350; Трансформатор ТСЗИ-4 380/36Вт; шляхом проведення торгів у формі аукціону через організатора аукціону, який визначений у порядку ч. 6 ст. 49 закону про Банкрутство. Початкова вартість цілісного майнового комплексу ВАТ Кіровоградський кар'єр, у тому числі і заставного майна, складає сукупність визнаних вимог кредиторів 324 320 247,01 грн.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.12.2017 року розгляд вказаного клопотання призначено на 17.01.2018 року.

15.01.2018 року ліквідатор банкрута звернувся до господарського суду Кіровоградської області із заявою про внесення змін до клопотання ліквідатора в частині надання згоди на продаж стосовного рухомого майна, в якому ліквідатор зазначив, що під час підготовки до судового засідання, було встановлено, що стосовно окремого майна немає документального підтвердження, що це майно є заставним, а саме: в клопотанні зазначено, що фронтальний ковшовий навантажувач Комацу Модель WA600-6 - 2007 р.в., є заставним майном. Але будь-яких доказів цього - немає. У витязі з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (№ витягу 50036047 від 29.07.16 року), який раніше надавався суду, відсутні дані про реєстрацію обтяжень цього майна і реєстрацію договору застави, предметом якого було б зазначене майно. Тому ліквідатор просив внести зміни до свого клопотання та виключити це майно - фронтальний ковшовий навантажувач Комацу Модель WA600-6 - 2007 р.в. - з переліку майна, згоду на продаж якого просить надати ліквідатор. Крім цього, ліквідатор також вважає за доцільне доповнити перелік рухомого майна додатковими даними, які ідентифікують це майно. Стосовно іншого майна (нерухомого), ніяких змін до клопотання не внесено.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року, зокрема, надано згоду на продаж майна банкрута - Відкритого акціонерного товариства "Кіровоградський кар'єр", що є предметом забезпечення вимог кредитора - Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2".

Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції:

Згідно із частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до пункту 1.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон) в редакції Закону від 22.12.2011 року, чинній з 19.01.2013 року, положення цього Закону, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Оскільки боржника визнано банкрутом 26.10.2015 року, то в ході ліквідаційної процедури до боржника повинні застосовуватись положення, в редакції Закону, що діє з 19.01.2013 року.

За змістом статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 2 статті 41 Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження, зокрема, приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу, продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 42 Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань, має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство, та знаходиться в управлінні ліквідатора, який має право реалізувати дане майно в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", але, ліквідатор до продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, повинен спочатку звернутись до кредитора, вимоги якого забезпечено таким майном, для отримання згоди на його реалізацію. Лише у випадку ненадання останнім згоди на продаж заставного майна банкрута, ліквідатор вправі звернутись до господарського суду для отримання згоди на реалізацію майна банкрута, що перебуває в забезпеченні такого кредитора.

Вказана правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 29.03.2017 року у справі № 50/26-б.

Матеріали справи свідчать, що 11.10.2017 року ліквідатор направив до заставного кредитора ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2 " лист № 01-18/13/17 від 09.10.2017 року про надання згоди на продаж в ліквідаційній процедурі заставного майна банкрута.

13.11.2017 року ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" листом № 22/2-28575 повідомило ліквідатора ВАТ "Кіровоградський кар'єр", що питання щодо надання згоди на продаж майна ВАТ "Кіровоградський кар'єр", яке є забезпеченням по зобов'язаннях боржника перед ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" відповідно до договорів застави, буде розглянуте лише у разі проведення інвентаризації та надання акту інвентаризації, складеного відповідно до вимог Наказу МФУ від 02.09.2014 року № 879 "Про затвердження положення про інвентаризацію активів та зобов'язань", проведення оцінки майна, визначення умов та порядку продажу майна банкрута.

29.11.2017 року ліквідатор направив ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" лист № 01-18/16/17, в якому зазначив про умови та порядок продажу майна банкрута. До вказаного листа було додано фотокопію інвентаризації майна банкрута станом на 10.10.2017 року, звіт про незалежну оцінку майна банкрута станом на 21.11.2017 року та фотокопію договору № АК-96 від 16.07.2016 року на організацію та проведення аукціону.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.12.2017 року до господарського суду Кіровоградської області від ліквідатора банкрута надійшло клопотання про надання згоди на продаж майна банкрута (т. 1 матеріали оскарження, а. с. 7-9), в якому ліквідатор просив надати згоду на продаж майна в порядку, встановленому статтями 64, 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перелік заставного майна, дозвіл на продаж якого просить ліквідатор, міститься в договорах застави, а саме іпотечному договорі від 10.12.2007 року; іпотечному договорі від 02.06.2008 року; іпотечному договорі від 02.06.2008 року; іпотечному договорі від 31.03.2009 року; договорі застави № 1/2009-К-З-8 від 05.06.2009 року; договорі застави від 24.07.2007 року, що в свою чергу підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50036047 від 29.07.2016 року, Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ВАТ "Кіровоградський кар'єр" № 86746889 від 11.05.2017 року.

Матеріали справи свідчать, що 16.01.2018 року ліквідатор отримав лист ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2", в якому заставний кредитор повідомив ліквідатора про те, що питання щодо надання згоди на продаж майна ВАТ "Кіровоградський кар'єр", яке є забезпеченням по зобов'язаннях боржника перед ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" відповідно до договорів застави буде розглянуте лише у разі виконання ліквідатором дій, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

16.01.2018 року ліквідатор звернувся до місцевого господарського суду із листом, в якому зазначив про те, що відповідь заставного кредитора щодо ненадання згоди на продаж заставного майна не обґрунтована та незаконна. В зв'язку з чим, на думку ліквідатора, заперечення заставного кредитора не впливають на обсяг ліквідаційної маси та майнових активів банкрута, а у ліквідатора є підстави просити суд розглянути клопотання про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

22.01.2018 року до суду першої інстанції від заставного кредитора надійшли письмові пояснення, в яких кредитор просив місцевий господарський суд залишити без задоволення клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, що є забезпеченням за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржником, зобов'язати ліквідатора вжити заходи, визначені статтею 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, кредитор посилався на те, що звернення ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна містить інформацію про знаходження в матеріалах справи незалежної оцінки майна, що належить ВАТ "Кіровоградський кар'єр" та інвентаризаційний опис необоротних активів боржника, проте, відсутні відомості щодо будь-якого обліку та дій відносно заставного майна боржника, зокрема за наступними договорами застави: договір застави № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року, предмет застави майнові права на земельну ділянку 19,9787 га, яка знаходиться в користуванні ВАТ "Кіровоградський кар'єр" і на яку в майбутньому буде укладено договір оренди; договір застави № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року, предмет застави майнові права на видобуток корисних копалин Кіровоградського (Сукогліївського) родовища гранітів в об'ємі 35 192 000,00 грн. куб. м.; договір застави № 1-2009-К-3-6 від 09.04.2009 року (заставодавець ОСОБА_3Г.), договір застави № 1-2009-К-3-7 від 31.03.2009 року (заставодавець ОСОБА_4Ю.) в заставу Банку передавались цінні папери (прості іменні акції ВАТ "Кіровоградський кар'єр") в кількості 5 633 041 на загальну суму 1 159 332,25 грн.

При дослідженні обставин справи, апеляційний господарський суд враховує, що відповідно до норм статті 42 Закону в процесі здійснення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний реалізувати майно банкрута, що є предметом забезпечення та направити виручені грошові кошти для задоволення вимог заставного кредитора. При цьому, якщо заставний кредитор після звернення до нього ліквідатора не надасть згоди на продаж майна, така згода має бути надана господарським судом.

Оскільки заставний кредитор - ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2" після звернення ліквідатора до нього не надав своєї згоди на продаж майна, ліквідатор мав правові підстави для звернення до господарського суду з відповідним клопотанням. Крім цього, слід звернути увагу, що Законом встановлено граничні строки здійснення процедур банкрутства, зокрема і ліквідаційної процедури.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення клопотання ліквідатора банкрута про надання згоди на продаж заставного майна банкрута.

Щодо посилання скаржника на те, що ліквідатором не було здійснено необхідних дій з формування ліквідаційної маси та оцінки окремих предметів застави колегія суддів враховує наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на виконання вимог статті 41 Закону, ліквідатором банкрута арбітражним керуючим ОСОБА_1 вчинялися дії в ході ліквідаційної процедури, зокрема, 10.10.2017 року проведено інвентаризацію майна банкрута, встановлено наявність забезпеченого майна банкрута, проведено незалежну оцінку майна банкрута станом на 21.11.2017 року.

Слід звернути увагу. що оцінка майна банкрута є власною компетенцією ліквідатора та може проводитися ним із застосуванням висновків експертів-оцінювачів або без такого застосування, оскільки згідно із Законом первісна оцінка майна є рівною сукупним визнаним у справі про банкрутство вимогам кредиторів, що не вимагає обов'язкової окремої оцінки його складових частин (об'єктів застави).

Дії з формування ліквідаційної маси та оцінки предметів застави можуть проводитися ліквідатором пізніше у часі або паралельно з отриманням згоди на відчуження заставного майна, а для отримання згоди на відчуження ліквідатором майна в ліквідаційній процедурі йому достатньо встановити фактичну наявність у боржника предметів застави на час проведення ліквідаційної процедури.

Стосовно посилання скаржника щодо не включення до ліквідаційної маси боржника заставного майна за договорами застави № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року, № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року, № 1-2009-К-3-6 від 09.04.2009 року, № 1-2009-К-3-7 від 31.03.2009 року колегія суддів враховує наступне.

Перелік заставного майна, дозвіл на продаж якого просив ліквідатор, зазначений в договорах застави іпотечний договір від 10.12.2007 року, іпотечний договір від 02.06.2008 року, іпотечний договір від 02.06.2208 року, іпотечний договір від 31.03.2009 року, договір застави № 1/2009-К-3-8 від 05.06.2009 року, договір застави від 24.07.2007 року. Інформація про те, що вказане в цих договорах майно має статус заставного міститься у ОСОБА_4 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 50036047 від 29.07.2016 року та Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна ВАТ "Кіровоградський кар'єр" № 86746889 від 11.05.2017 року. Відомості щодо реєстрації застави по договорам № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року, № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року у вказаних довідці та витязі відсутні. Крім того, у банкрута відсутнє право власності на земельну ділянку розміром 19,9787 га, яка є предметом договору застави № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року. Відповідно до договорів оренди землі № 64 від 14.06.2010 року та № 65 від 14.06.2010 року боржник є орендарем земельних ділянок. Право оренди цих земельних ділянок згідно з поясненням ліквідатора враховано при формуванні ліквідаційної маси. Також у ліквідатора відсутні відомості щодо наявності у банкрута майнових прав на видобуток корисних копалин Кіровоградського (Сукогліївського) родовища гранітів в об'ємі 35 192 000,00 грн. куб. м.

Відповідно до договору застави № 1-2009-К-3-6 від 09.04.2009 року (заставодавець ОСОБА_3Г.) та договору застави № 1-2009-К-3-7 від 31.03.2009 року (заставодавець ОСОБА_4Ю.) Банку передано в заставу цінні папери (прості іменні акції ВАТ "Кіровоградський кар'єр") в кількості 5 633 041 на загальну суму 1 159 332,25 грн.

Разом з тим, майнові активи цінні папери (прості іменні акції ВАТ "Кіровоградський кар'єр") громадян ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть бути включені до ліквідаційної маси банкрута для подальшої їх реалізації, оскільки відповідно до частини 1 статті 43 Закону до складу ліквідаційної маси банкрута включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході такої процедури. Іншого заставного майна банкрута, яке може бути реалізовано в процесі здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором не виявлено.

За наведених обставин, за договорами застави № 5/2008-3-1 від 25.06.2008 року, № 5/2008-3-2 від 25.06.2008 року, № 1-2009-К-3-6 від 09.04.2009 року, № 1-2009-К-3-7 від 31.03.2009 року на час розгляду клопотання ліквідатора визначені в договорах предмети застави не можуть бути включені до ліквідаційної маси банкрута.

Слід звернути увагу, що ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_2", з'ясувавши факт наявності іншого заставного майна банкрута, відповідно до вимог статті 42 Закону в подальшому не позбавлений можливості надати ліквідатору згоду на продаж такого майна банкрута, що є предметом забезпечення.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про можливість надання згоди на відчуження предметів застави у ліквідаційній процедурі боржника.

Оскаржуваною ухвалою від 17.01.2018 року місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ліквідатора щодо надання згоди на продаж заставного майна банкрута в частині зазначення порядку реалізації такого майна, а саме - шляхом проведення торгів у формі аукціону через організатора аукціону, який визначений у порядку частини 6 статті 49 Закону, початкова вартість цілісного майнового комплексу складає сукупність визнаних кредиторських вимог 324 320 247,01 грн., оскільки така вимога не ґрунтується на нормах діючого законодавства, порядок продажу майна банкрута визначений безпосередньо статтею 44 Закону і не вимагає врегулювання чи втручання суду в такий процес.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній частині ухвали місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, ухвала місцевого господарського суду в частині надання дозволу на продаж заставного майна банкрута має бути залишена без змін.

Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_2" ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 17.01.2018 року у справі № 11/19 в частині надання дозволу на продаж заставного майна банкрута залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повний текст постанови виготовлено та підписано 19.03.2018 року.

Головуючий суддя ___________________ І.О. Вечірко

Суддя ___________________ С.Г. Антонік

Суддя ___________________ Л.О. Чимбар