Суд
УХВАЛА

06 березня 2018 року

м. Київ

справа № 916/2136/16

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Мачульський Г.М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Закритого акціонерного товариства "Одесакондитер"

на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Одесагаз"

до Закритого акціонерного товариства "Одесакондитер"

про стягнення 119 541,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.11.2017 касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Одесакондитер" повернуто без розгляду на підставі пункту 2 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

05.12.2017 Закрите акціонерне товариство "Одесакондитер" повторно звернулось із касаційною скаргою через Одеський апеляційний господарський суд до Вищого господарського суду України з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та клопотанням про зупинення виконання рішення.

На підставі пункту 6 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, справа №916/2136/16 Господарського суду Одеської області була передана до Касаційного господарського суду.

Пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 110 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Касаційна скарга на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 26.10.2017, строк на оскарження якої спливав 15.11.2017, подана Закритим акціонерним товариством "Одесакондитер" 05.12.2017, тобто з пропуском встановленого статтею 110 вказаного Кодексу строку.

Клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що у судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулося 26.10.2017 відповідач не був присутній, а повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 04.12.2017, оскільки відповідальна посадова особа відповідача за отримання поштової кореспонденції перебувала у щорічній відпустці з 01.11.2017 по 01.12.2017, а інша особа відповідача, яка була звільнена, продовжувала впродовж місяця отримувати поштову кореспонденцію та передала її лише після виходу з відпустки юрисконсульта відповідача.

Однак з матеріалів справи вбачається, що згідно протоколу судового засідання Одеського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 представник відповідача був присутній у судовому засіданні та йому було відомо про перерву до 26.10.2017, саме в цей день була прийнята оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції.

Згідно частини першої статті 102 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, тобто даний строк розгляду є загальновідомий для учасників судового процесу. Втім, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач цікавився розглядом апеляційної скарги та вживав з цього приводу відповідних заходів процесуального характеру.

Таким чином з наведеного вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений судом апеляційної інстанції про дату та час розгляду справи, а строки перегляду справи в апеляційному порядку є загальновідомими.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017, яка діяла на момент звернення із касаційною скаргою) за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відтак можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щодо вчинення відповідних процесуальних дій.

При цьому згідно наявних матеріалів справи вбачається, що в ухвалі Вищого господарського суду України від 27.11.2017 зазначено, що з касаційною скаргою відповідач звернувся 15.11.2017, яка була йому повернута цією ухвалою суду касаційної інстанції без розгляду з підстав пункту 2 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017), що свідчить про хибність доводів відповідача про те, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції він отримав лише 04.12.2017.

Враховуючи вище викладене, доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження про те, що заявник отримав постанову суду апеляційної інстанції від 26.10.2017, є неповажними.

Відповідно до приписів частини третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, підстави для відновлення строку на касаційне оскарження суд визнає неповажними, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху.

Для усунення недоліків касаційної скарги відповідач може навести суду касаційної інстанції інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

За вказаних обставин виходячи із положень статей 292, 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) заявнику належить усунути зазначені вище недоліки касаційної скарги протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали суду касаційної інстанції, та надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення йому цієї ухвали суду.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Одесакондитер" залишити без руху до 26.03.2018.

2. Встановити Закритому акціонерному товариству "Одесакондитер" строк усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали суду касаційної інстанції від 06.03.2018.

3. Закритому акціонерному товариству "Одесакондитер" надати Касаційному господарському суду у складі Верховного Суду (01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6) докази про дату вручення Закритому акціонерному товариству "Одесакондитер" даної ухвали суду касаційної інстанції від 06.03.2018.

4. У разі усунення недоліків документи надати на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.М. Мачульський