номер провадження справи 5/156/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2018 Справа № 908/2577/17

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В.,

при секретарі Рачук О.О.,

розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 23; )

До відповідача: Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос (69114, АДРЕСА_1; )

про стягнення 10 869,76 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4 від 04.12.2017;

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

18.12.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів до Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос про стягнення заборгованості за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016 на суму 10 869,76 грн.

18.12.2017 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 21.12.2017 позовну заяву № 1489 від 15.12.2017 Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів до Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос про стягнення 10 869,76 грн. залишено без руху. Ухвалою суду від 15.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/2577/17, справі присвоєно номер провадження 5/156/17, ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, розгляд справи по суті призначено на 05.02.2018. Ухвалами від 05.02.2018 та 05.03.2018 судом оголошені перерви в судових засіданнях до 05.03.2018 та 15.03.2018 відповідно з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні 15.03.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 15.03.2018р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник позивача у судовому засіданні 15.03.2018 надав суду письмове клопотання № 386 від 15.03.2017 про залучення до матеріалів справи копії подорожніх листів № 203106 від 01.10.2016, № 202083 від 01.10.2016, № 199630 від 01.10.2016 та копію листа Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос від 10.01.2018 про визнання суми основної заборгованості у розмірі 10 869,76 грн. та прохання надати розстрочку терміном три календарних місяці. Представник позивача підтримав доводи викладені у позовній заяві з урахуванням уточненої позовної заяви від 02.01.2018 за № 4 зазначивши, що на підставі гарантійного листа Комунальним підприємством Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів (КП ЕЛУАШ) надано Громадській організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос (ГО КЛЕВС Екстрим Крос) послуги спецтехніки на суму 10 869,76 грн.

Зі свого боку КП ЕЛУАШ в повному обсязі надало послуги спецтехніки, про що свідчить підписаний між КП ЕЛУАШ та ГО КЛЕВС Екстрим Крос акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016 на суму 10 869,76 грн.

20.10.2017 позивачем на адресу відповідача надіслана вимога за вих. № 1235 про сплату заборгованості за надані послуги спецтехніки в сумі 10 869,76 грн.

На підставі ч. 2 ст. 530 ЦК України, обовязок зі сплати заборгованості за надані послуги спецтехніки в сумі 10 869,76 грн. у відповідача настав 01.11.2017.

Однак, в порушення вищевказаного Громадська організація Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос заборгованість не сплатило, що стало підставою для звернення Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів до суду з відповідним позовом. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос 10 869,76 грн. та судовий збір.

Також, представником позивача надано письмову заяву від 15.03.2018 відповідно до якої просить суд вважати вірним наступний код ЄДРПОУ КП ЕЛУАШ 03345018.

12.01.2018 на адресу КП ЕЛУАШ від ГО КЛЕВС Екстрим Крос надійшов лист від 10.01.2018 (вх. № 24 від 12.01.2018), в якому останній в повному обсязі визнає суму заборгованості в розмірі 10 869,76 грн. та просить надати розстрочку терміном три календарних місяці. На підставі викладеного, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос суму заборгованості за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016 в розмірі 10 869,76 грн. та судовий збір.

Представник відповідача у жодне судове засідання не прибув, відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалами суду від 15.01.2018 та 05.02.2018 не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника або ненадання витребуваних документів суду не повідомив.

Згідно зі ст. 93 ЦК України місцезнаходження юридичної особи визначається місцем її державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до Витягу (Безкоштовного) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридичною адресою Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос () є: 69114, АДРЕСА_1, що відповідає юридичній адресі відповідача, зазначеній у позовній заяві.

Ухвали суду від 15.01.2018 про відкриття провадження у справі № 908/2577/17 та від 05.02.2018 про оголошення перерви у судовому засіданні до 05.03.2018, які направлялись на адресу відповідача, повернулись на адресу господарського суду Запорізької області з відміткою відділення поштового звязку: За закінченням терміну зберігання.

Згідно з п.п. 1,2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п.1), повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Свої правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/2577/17.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ

В жовтні 2016 року Комунальне підприємство Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів (КП «ЕЛУАШ», позивач) за попередньою домовленістю з Громадською організацією Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос (ГО КЛЕВС Екстрим Крос, відповідач), а саме відповідного гарантійного листа, надало ГО КЛЕВС Екстрим Крос за актом здачі-прийняття робіт № Ф2-А 50 від 26.10.2016, послуги (автопослуги) на загальну суму 10 869,76 грн. (з ПДВ).

Факт надання послуг підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016 на суму 10 869,76 грн. (з ПДВ) (а.с. 9).

Вищевказаний акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016, за якими відповідачу надано послуги, узгоджений між позивачем і відповідачем, має підписи уповноважених осіб сторін та скріплений печатками КП Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів і ГО Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос. Послуги прийняті відповідачем без жодних зауважень та претензій, про що свідчить підпис відповідача на зазначеному акті здачі-прийняття робіт, який скріплений печаткою підприємства.

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на любому документі вважається поставленою з відома її керівника або субєкта господарської діяльності без створення юридичної особи.

Крім того, факт надання послуг підтверджується талонами замовника: 10 ААБ № 714846 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 202083, 12ААВ № 491451 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 203106, 12ААВ № 079801 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 199630 (а.с. 10-12).

Як свідчать досліджені судом фактичні обставини справи та письмові докази у їх сукупності, оплата послуг, наданих позивачем в жовтні 2016 року, відповідачем здійснена не була, у звязку із чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 10 869,76 грн.

Таким чином, між сторонами укладено договір у письмовій формі у спрощений спосіб.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З метою досудового врегулювання спору, 20.10.2017 позивачем на адресу відповідача надіслана вимога за вих. № 1235 про сплату заборгованості за надані послуги спецтехніки в сумі 10 869,76 грн. згідно акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016.

Факт направлення вимоги підтверджується фіскальним чеком №0679 від 20.10.2017 та описом вкладення у цінний лист за 20.10.2017 (а.с. 15).

Таким чином, враховуючи приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, обовязок зі сплати заборгованості за надані послуги в сумі 10 869,76 грн. у відповідача настав 01.11.2017.

Відповіді на зазначену вимогу позивачем не отримано.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос на користь Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів заборгованості за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № Ф2-А 50 від 26.10.2016 у розмірі 10 869,76 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2577/17 та додаткові письмові пояснення, заслухавши представника позивача, суд при прийнятті рішення врахував наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Правочином згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Зобов'язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 цього Кодексу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Таким чином, на підставі дій позивача, який надав послуги за актом здачі-прийняття робіт, та дій відповідача, який ці послуги прийняв, у сторін виникли взаємні права та обовязки: у позивача право вимагати оплати за надані послуги, а у відповідача обовязок сплатити вартість отриманих послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено Договором. Зазначені положення можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Статтею 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, в жовтні 2016 року КП «ЕЛУАШ» надало ГО КЛЕВС Екстрим Крос автопослуги за актом здачі-прийняття робіт № Ф2-А 50 від 26.10.2016 на загальну суму 10 869,76 грн.

Факт надання послуг підтверджується талонами замовника: 10 ААБ № 714846 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 202083, 12ААВ № 491451 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 203106, 12ААВ № 079801 від 01.10.2016 до подорожнього листа № 199630 (а.с. 10-12).

Проте, оплата послуг наданих позивачем в жовтні 2016 року, відповідачем здійснена не була, у звязку із чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість за надані послуги в сумі 10 869,76 грн., з якою відповідач погодився та зобовязався сплатити згідно листа від 10.01.2018 (вх. № 24 від 12.01.2018).

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, матеріалами справи доведено, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання та вимоги чинного законодавства, оплату за надані послуги в сумі 10 869,76 грн. не здійснив, факт невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань доведено позивачем та підтверджено матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, зобов'язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На день розгляду спору відповідач доказів оплати за надані послуги суду не надав, своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, будь-яких письмових пояснень по суті спору не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації Клуб любителів екстремальних видів спорту Екстрим Крос (69114, АДРЕСА_1; ) на користь Комунального підприємства Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів (69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 23, ) заборгованість за актом № Ф2-А 50 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 26.10.2016 у розмірі 10 869 (десять тисяч вісімсот шістдесят девять) грн. 76 коп. та судовий збір у розмірі збір 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повний текст рішення складено: 19.03.2018.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.