ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 року м. Дніпро Справа № 904/2031/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

при секретарі Логвіненко І.Г.

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1, довіреність б/н від 16.02.2018 р., голова профспілкового комітету;

представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків»

на рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 25 квітня 2017 року суддею Рудовською І.А., повний текст якого складено 3 травня 2017 року у справі № 904/2031/17

за позовом Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків»

про стягнення 95 469,36 грн. та зобовязання виконати певні дії

В судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину постанови ( ст.ст. 275-282 ГПК України).

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків", звернувся із позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків" про стягнення з відповідача на користь позивача 95 469,36 грн. коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу та зобовязання відповідача з 01.01.2017 року щомісячно перерахувати на рахунок позивача 0,5 % від фонду оплати праці на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу.

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що відповідач не виконує свої зобовязання щодо перерахування коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі 0,5 % від фонду оплати праці по заводу, що передбачено як Галузевою угодою гірничо-металургійного комплексу України, так і Колективним договором, укладеним між сторонами.

11 квітня 2017 року позивач доповнив позовну заяву вимогою про стягнення коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі 0,5 % від фонду оплати праці по заводу за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 року та щомісячно, з 1.04. 2017 року стягувати означений розмір від фонду оплати праці.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017року у справі №904/2031/17 (суддя Рудовська І.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, позивач - Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2017р. у справі №904/2031/17 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги з урахуванням доповнень.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне зясування всіх фактичних обставин справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи.

Зокрема, позивач посилається на те, що суд помилково послався на ст. 3.6 розділу 3 Постанови ОСОБА_2 Федерації профспілок України від 15.11.2000р. №П-30-7 Примірне положення про первинну профспілкову організацію організаційну ланку членської профспілок України, оскільки колективним договором та галузевою угодою прямо передбачено обовязок відповідача перераховувати грошові кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу починаючи з 01.04.2017р. в розмірі 0,5% від фонду оплати праці.

Крім того, апелянт вважає, що судом не розглянуто доповнення до позовної заяви (заява про збільшення позовних вимог) про стягнення заборгованості за період з 01.01.2017р. по 31.03.2017р.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення суду та задоволення заявлених позовних вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі №904/2031/17 (головуючий суддя: Євстигнеєв О.С., суддя Кощеєв І.М., суддя Чус О.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2017 року у справі №904/2031/17 скасовано, а провадження у справі №904/2031/17 припинено, оскільки даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, до компетенції яких не відноситься розгляд справ у трудових спорах.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.11.2017 року, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.06.2017 у справі №904/2031/17 скасовано, справу передати на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду про припинення провадження по справі, ВГСУ виходив з того, що підстави для припинення провадження у даній справі відсутні, постанова прийнята внаслідок помилкового застосування норм процесуального права, а саме п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а тому справа підлягає передачі на розгляд до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою позивача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28 грудня 2017 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 30 січня 2018 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Дармін М.О., Іванов О.Г.

23 січня 2018 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від позивача - Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків» ( апелянт) в якому просив розглянути апеляційну скаргу за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів ознайомилась з клопотанням та вирішила його задовольнити.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 січня 2018 року розгляд апеляційної скарги було призначено в загальному порядку на 20 лютого 2018 рік.

20 лютого 2018 року в судовому засіданні було оголошено перерву до 27 лютого 2018 року на 10:30.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду скасувати та задовольнити заявлені вимоги ( відповідь на відзив).

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що позивачем не було надано відповідачу кошторис витрат профспілки на 2016 рік та на 2017 рік, затверджений у відповідному порядку (профспілковими зборами), а тому у відповідача відсутній обовязок перераховувати означені кошти.

Звертаючись із позовом до відповідача, позивач посилався на те, що відповідачем не виконуються умови колективного договору щодо щомісячного перерахування профспілковому комітету коштів на культурно-масову, спортивну та оздоровчу роботу у розмірі не менше 0,5% фонду оплати праці.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що оскільки кошторис витрат профспілкової організації на 2016 та 2017 рік, затверджений у відповідному порядку позивачем відповідачу не надавався, що свідчить про порушення з боку позивача своїх зобов'язань, то у відповідача відповідно не виникли зобовязання та підстави для перерахування коштів, що є предметом позову у даній справі.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абзацу 2 ст.1 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).

Згідно з ч.3 ст.3 ГК України діяльність не господарюючих суб'єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності не господарюючих суб'єктів.

Зміст позовної заяви та інших матеріалів справи свідчить про те, що предметом позову є стягнення з суб'єкта господарювання, як роботодавця, заборгованості з відрахувань на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірі 0,5 відсотка фонду оплати праці, а підставою позову невиконання відповідачем своїх зобов'язань щодо здійснення таких відрахувань, передбачених ст.250 КЗпП України та ст.44 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".

Вказані нормативно встановлені зобов'язання випливають з положень ч.3 ст.3 ГК України, оскільки їх виконання спрямоване на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов функціонування Профспілки, як не господарюючого суб'єкта, що здійснюється за участю суб'єкта господарювання (відповідача), та безперечно є господарчим забезпеченням діяльності позивача.

У спірних правовідносинах позивач та відповідач виступають як неприбуткова (некомерційна) організація та суб'єкт господарювання відповідно. Тобто, між сторонами виник спір про право Профспілки на реалізацію господарчого забезпечення своєї діяльності як неприбуткової громадської організації.

Відтак, субєктний склад сторін даного господарського спору та характер спірних правовідносин відповідає вимогам ст.1 ГПК України в редакції на дату ухвалення судового рішення, а тому справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

З матеріалів справи та обставин, встановлених судом першої інстанції та визнаних сторонами, вбачається, що 11.05.2016 року між головою правління публічного акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків (Роботодавець) та головою профспілкового комітету первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків (трудовий колектив) був підписаний колективний договір.

Відповідно до статті 44 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» роботодавці зобов'язані відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці з віднесенням цих сум на валові витрати, а у бюджетній сфері - за рахунок виділення додаткових бюджетних асигнувань.

У п. 9.10. колективного договору сторони погодили зобовязання Роботодавця перераховувати щомісячно профспілковому комітету кошти на культурно-масову, спортивну та оздоровчу роботу у розмірі не менше 0,5% фонду оплати праці.

Галузева угода гірничо-металургійного комплексу України на 2011-2012 роки, укладена між власниками ( роботодавцями) підприємств, установ, організацій галузі, їх уповноваженими представниками, Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України, господарськими обєднаннями, з однієї сторони ( далі- Сторона власників) та Профспілкою трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України в особі її Центрального комітету ( далі - Сторона профспілки), з другої сторони, також передбачає зобовязання сторону власників відраховувати щомісячно профспілковому комітету кошти на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі не менше ніж 0,5 відсотка від фонду оплати праці підприємства ( п. 8.6).

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про колективні договори і угоди", умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов'язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Зі звіту про виконання колективного договору ПАТ Дніпропетровський завод прокатних валків за 2016 рік вбачається, що п.9.10. колективного договору не виконано, коштів за 2016 рік на культурно-масову, спортивну та оздоровчу роботу перераховано не було.

Згідно довідки Дніпропетровського заводу прокатних валків вбачається, що фонд оплати праці складав: червень 2016 року 2 753 600 грн., липень 2016 року 3 059 073 грн., серпень 2016 року 3 190 303 грн., вересень 2016 року 3 352 182 грн., жовтень 2016 року 3 305 813 грн., листопад 2016 року 3 460 301 грн., грудень 2016 року - 3 880 633грн., січень 2017 року 4 028 880 грн., лютий 2017 року 4 101 439 грн., березень 2017 року 4 453 799 грн.

Таким чином, оскільки зобовязання відповідача відраховувати кошти первинним профспілковим організаціям на культурно-масову, фізкультурну і оздоровчу роботу в розмірах, передбачених колективним договором та угодами, але не менше ніж 0,3 відсотка фонду оплати праці, яке прямо передбачено як нормами законодавства, так і положеннями колективного договору, Галузевою угодою, не були виконані відповідачем, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення означених сум, є безпідставними, не ґрунтуються на нормам законодавства.

При цьому, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції як підставу відмови у позові, посилання на ненадання позивачем адміністрації відповідача кошторису витрат, задля здійснення контролю за виконанням колективного договору, на виконання ст. 15 Закону України "Про колективні договори і угоди", ні за 2016 рік, ні за 2017 рік та на Постанову президії ОСОБА_2 Федерації профспілок України від 15.11.2000 № П-30-7 "Примірне положення про первинну профспілкову організацію - організаційну ланку членської організації Федерації профспілок України" з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3.2 ПОЛОЖЕННЯ про первинну профспілкову організацію - організаційну ланку членської організації Федерації профспілок України, затверджену Постановою ОСОБА_2 ФПУ 15.11.2000 № П-30-7, джерелами формування майна первинної профспілкової організації є вступні та членські внески членів профспілки, відрахування підприємств, установ, організацій на культурно-масову і фізкультурну роботу, пожертвування громадян, юридичних осіб, пасивні доходи, інші надходження, не заборонені законодавством.

Пунктом 3.6. даного положення передбачено, що кошти первинної профспілкової організації, які залишаються в неї після відрахувань вищим за рівнем органам, витрачаються згідно з кошторисом, затвердженим профспілковими зборами (конференцією).

МЕТОДИЧНІ РЕКОМЕНДАЦІЇ щодо порядку використання первинними профспілковими організаціями коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, а також деяких питань їх оподаткування, які є Додатком до постанови ОСОБА_2 ФПУ 19.07.2007 N П-13-10 передбачають, що у колективних договорах та угодах необхідно передбачати терміни перерахування коштів на поточні рахунки первинних профспілкових організацій одночасно з виплатою заробітної плати при остаточному розрахунку (за другу половину місяця) або інші терміни, визначені в ході колективних переговорів, а також визначати відповідальність за порушення цих термінів (нарахування пені).

При формуванні кошторису первинної профспілкової організації на рік стаття доходів "Відрахування роботодавця на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу" планується у відсотках, передбачених колективним договором та угодами, від планового фонду оплати праці, визначеного на підставі довідки роботодавця.

Фактичне перерахування роботодавцем здійснюється у передбачених колективним договором та угодами відсотках від фактично нарахованого фонду оплати праці, визначеного у відповідності з Інструкцією зі статистики заробітної плати, затвердженою наказом Держкомстату України від 13.01.2004 N 5.

Тобто, первинна профспілкова організація повинна формувати загальний кошторис витрат профспілки, до складу якого включаються, у тому числі погоджений сторонами колективного договору розмір коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу в розмірі не менше ніж 0,5 відсотка від фонду оплати праці підприємства.

Ніякого окремого кошторису на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу ані норми законодавства, ані положення колективного договору та Галузевої угоди, не містять.

Проте, не перерахування передбачених колективним договором коштів в розмірі не менше ніж 0,5 відсотка від фонду оплати праці підприємства на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу, позбавляє позивача можливості включити їх до загального кошторису витрат.

В той же час, загальний кошторис доходів та витрат на 2016 рік та 2017 рік, затверджений протоколами засідання профспілки № 21 та № 35 відповідно, а тому висновки суду першої інстанції про недотримання позивачем положень п. 7.13 Статуту профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України, без яких профспілкова організація не має права на витрачання коштів, спростовуються зазначеними доказами.

Оскільки відповідач не виконував свої зобовязання, які прямо передбачені Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», колективним договором та Галузевою угодою, вимоги позивача підлягають задоволенню у межах заявлених вимог та підлягає до стягнення з відповідача 95 469,36 грн. за період з 01.06.2016 по 31.12.2016 року коштів на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача щомісячно перераховувати на рахунок позивача 0,5% від фонду оплати праці на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу починаючи з 01.01.2017 р. та стягнення коштів за період з 01.01.2017 по 31.03.2017 року, суд зазначає наступне .

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України - підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто на момент звернення до суду права позивача вже мають бути порушені, проте на момент звернення до суду ( станом на 28.02.2017року) права позивача щодо майбутніх перерахувань відповідачем 0,5% від оплати праці на культурно-масову, спортивну і оздоровчу роботу не порушені, та крім того, позивачем на час розгляду справи не надано доказів укладання колективного договору на 2017 рік, який би передбачав саме такий розмір відрахувань і точну суму до стягнення за уточнений період.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено при зверненні до суду 3200 грн. судового збору, 3520 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, 3840 грн. за подання касаційної скарги, тому оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме, у сумі 5280 грн.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків», м.Дніпро - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухвалене 25 квітня 2017 року суддею Рудовською І.А., повний текст якого складено 3 травня 2017 року у справі № 904/2031/17 скасувати в частині відмови у стягненні 95 469,36 грн.

Позовні вимоги Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків», м.Дніпро - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», м.Дніпро на користь Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків», м.Дніпро - 95469,36 грн. на культурно-масову, фізкультурну та оздоровчу роботу за період з 01.06.2016 року по 31.12.2016 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський завод прокатних валків», м.Дніпро на користь Первинної організації профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський завод прокатних валків», м. Дніпро 5280 грн. судових витрат у вигляді сплаченого судового збору до суду першої, апеляційної та касаційної інстанції пропорційно розміру задоволених вимог.

Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п.п.а,б, в п.2 ч.4 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.03.2018року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов