ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2018м. ДніпроСправа № 904/10061/17
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Кривошеї Наталії Павлівни, м. Підгородне Дніпропетровська область

про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача: Савіна О.І., представник, довіреність №64 від 20.11.2017

від відповідача: Яцура В.В., адвокат, договір про надання правової допомоги від 14.11.2017 року

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Кривошеї Наталії Павлівни (далі - відповідача), у якому просить суд:

- розірвати договір купівлі-продажу об'єкт державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1, м. Дніпропетровськ, від 20.01.2016 № 456, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та фізичною особою - Кривошея Наталією Павлівною;

- зобов'язати фізичну особу - Кривошею Наталію Павлівну повернути об'єкт державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ. а, а/, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області;

- стягнути з фізичної особи - Кривошеї Наталії Павлівни штрафні санкції у сумі 11 193, 60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на порушення відповідачем приписів п.п. 5.3, 5.7 договору купівлі-продажу об'єкту державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9кв.м. з ґанками літ.а, а/), що є підставою для визнання недійсним спірного договору та повернення вказаного приміщення позивачу.

Ухвалою суду від 04.12.2017 порушено провадження у справі №904/10061/17 та призначено розгляд справи №904/10061/17 на 19.12.2017 року о 10:30 год.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві від 18.12.2017 вказує, що негайне після укладення договору купівлі-продажу використання приміщення за призначенням було неможливим у зв'язку з відключенням приміщення від централізованого електропостачання, водопостачання та опалення, а також неможливим у зв'язку з фактичним руйнуванням ганків, через які здійснюється вхід до приміщення. Разом з тим, відповідач вказує, що виставляючи на продаж зазначене приміщення, позивач не вжив у встановленому порядку заходів щодо відведення земельної ділянки, на якій розташоване житлове приміщення з ґанками, та не передав покупцю відповідні документи щодо виділення земельної ділянки і відповідної проектно-кошторисної документації на об'єкт продажу.

Ухвалою суду від 19.12.2017 розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 18.01.2018 о 12:20 год.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, у запереченнях на відзив від 11.01.2018 зазначає, що покупцю заздалегідь було відомо щодо стану об'єкту купівлі-продажу. До того ж, на момент продажу проводилась оцінка вказаного приміщення, за результатом якої, складено звіт. Також, позивач вказує, що відповідачем порушено умови пункту 5.7 Договору щодо створення покупцем на об'єкті двох робочих місць, в той час як укладені трудові угоди не свідчать про виконання відповідачем пункту 5.7 Договору. Крім того, на час проведення ремонтних робіт працівники переведені на інший об'єкт торгівлі відповідача. Разом з тим, позивач посилається на порушення відповідачем обов'язку щодо виконання заходів, необхідних для організації пожежної безпеки, а саме не подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки.

18.01.2018 від відповідача надійшли письмові заперечення, за містом яких останній вказує, що позивачем не доведено порушень відповідачем приписів пунктів 5.3 та 5.7 спірного договору, а відтак підстави для визнання недійсним договору відсутні. Крім того, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача штрафу, передбаченого приписами пункту 7.3 Договору, оскільки встановлений положеннями статті 250 ГК України шестимісячний строк позовної давності за вказаними вимогами сплинув 19.10.2017, в той час як позивач звернувся з даним позовом до суду 04.12.2017.

Ухвалою суду від 18.01.2018 підготовче засідання відкладено на 01.02.2018 о 12:00 год.

30.01.2018 від відповідача надійшли доповнення до відзиву, за змістом яких відповідач зазначає про недоведеність вимог позивача та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.02.2018 підготовче засідання відкладено на 15.02.2018 о 10:20 год.

15.02.2018 від позивача надійшла відповідь на доповнення до відзиву, згідно якої позивач заперечує проти посилань позивача на тривалість процедури відводу земельної ділянки.

Ухвалою суду від 15.02.2018 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2018 о 12:00 год.

У судовому засіданні 26.02.2018 оголошено перерву до 12.03.2018 о 12:00 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.03.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області від 03.12.2015 №12/01-27-РП прийнято рішення про здійснення приватизації нежитлового приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ. а, а/), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, м.Дніпропетровськ шляхом продажу на аукціоні за методом зниження ціни згідно вимог чинного законодавства України.

За змістом протоколу №2 від 10.12.2015 комісією Регіонального відділення з визначення умов продажу об'єктів державної власності на аукціоні за методом зниження ціни розглянуто умови продажу вказаного об'єкта приватизації та вирішено включити до умов продажу наступне зобов'язання: „Покупець використовує об'єкт приватизації для надання соціально-побутових послуг населенню".

23.12.2015 оголошено про продаж на аукціоні за методом зниження ціни об'єкта державної власності нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ. а, а/), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, м. Дніпропетровськ.

Інформація щодо початкової ціни та умов продажу об'єкта оприлюднена у офіційному виданні Фонду державного майна України "Відомості приватизації" №65 (914) від 23.12.2015.

За результатами проведеного аукціону переможцем визначено фізичну особу-підприємця Кривошею Наталію Павлівну.

20.01.2016 між позивачем (продавцем) та відповідачем (покупцем) укладено договір купівлі-продажу № 456 об'єкт державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ. а, а/), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, м. Дніпропетровськ (далі - Договір), за умовами якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю об'єкт державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1-магазин площею 91,9 кв.м з ґанками літ. а, а', яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, АДРЕСА_1 (далі - об'єкт приватизації), що належить Державі на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2010р. справа №12/116-08, ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2010р. справа №12/116-08 та зареєстрованого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради, номер витягу: 27619163 від 12.10.2010р., реєстраційний номер: 31744792, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 12.10.2010, а покупець зобов'язується прийняти об'єкт приватизації, сплатити ціну його продажу і виконати визначені в Договорі умови.

Об'єкт приватизації включає в себе: в літ.А-5 житловому будинку на І поверсі приміщення АДРЕСА_1 магазин, ґанки літ. а, а/, козирьок над а, згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради (п.1.1 Договору)

Кожна сторона зобов'язується виконувати обов'язки, покладені на неї Договором, сприяти іншій стороні у виконанні обов'язків і має право вимагати від іншої сторони виконання належним чином її обов'язків (п.4.1 Договору)

Сторона, яка порушила взяті відповідно до Договору зобов'язання, повинна усунути ці порушення (п.4.2 Договору)

Продавець має право вимагати, а покупець зобов'язаний надавати інформацію та документи, необхідні для перевірки стану виконання покупцем зобов'язань, визначених Договором, відповідно до чинного законодавства (п.4.3 Договору)

За умовами пункту 5.3 Договору покупець використовує об'єкт приватизації для надання соціально-побутових послуг населенню.

Положеннями пункту 5.7 Договору передбачено обов'язок покупця щодо створення протягом року з моменту укладання договору купівлі-продажу на об'єкті приватизації не менше 2-х робочих місць.

У відповідності до приписів пункту 7.3 Договору у разі недотримання покупцем зобов'язань щодо виконання об'єкта приватизації за призначенням, покупець сплачує штраф у розмірі 10 відсотків ціни продажу придбаного об'єкта приватизації.

У разі невиконання покупцем зобов'язань за Договором продавець має право у встановленому законодавством порядку порушити питання про його розірвання, стягнення завданих збитків, та повернення об'єкта приватизації за актом приймання-передавання у державну власність (п.7.7 Договору)

Згідно акту від 22.01.2016 продавцем передано, а покупцем прийнято продане на аукціоні за методом зниження ціни нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ.а,а/), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Ціна продажу 111 936,00 грн., у т.ч. ПДВ - 18 665,00 грн., згідно з протоколом аукціону Придніпровської товарної біржі № 1 від 15.01.2016.

Як вказує позивач, актом поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 19.05.2017 встановлено факт невиконання п. 5.3 та п. 5.7 Договору щодо використання об'єкту для надання соціально-побутових потреб населенню та створення на об'єкті протягом року з моменту укладання договору не менше 2-х робочих місць, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про визнання недійсним укладеного між позивачем та відповідачем Договору, повернення відповідачу об'єкту державної власності групи А - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 (магазин площею 91,9 кв.м. з ґанками літ. а, а/, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, а також стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 11 193, 60 грн. згідно положень пункту 7.3 Договору.

Суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

За умовами ст. 7 Господарського кодексу України та ст. 4 Цивільного кодексу України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для даного виду договору, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 5 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір купівлі-продажу може бути розірвано або визнано недійсним за рішенням суду в разі невиконання іншою стороною зобов'язань, передбачених договором купівлі-продажу, у визначені строки.

Згідно ч.9 ст. 27 Закону України „Про приватизацію державного майна" у разі розірвання у судовому порядку договору купівлі-продажу у зв'язку з невиконанням покупцем договірних зобов'язань приватизований об'єкт підлягає поверненню у державну власність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про недотримання відповідачем умов, передбачених пунктами 5.3 та 5.7 Договору.

Так, за умовами пункту 5.3 Договору покупець використовує об'єкт приватизації для надання соціально-побутових послуг населенню.

Як вбачається з акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 29.07.2016 (а.с.22-24, Т.1) термін виконання умов пункту 5.3 Договору не настав по причині проведення покупцем наступних дій:

- укладання договору підряду №ТД0510716 від 14.07.2016 з ТОВ «Енергополіс- ТД» на виконання проектних робіт щодо водозабезпечення та каналізації об'єкту;

- проведення КП „Дніпроводоканал" технічних умов №4899/С від 19.07.2016 на підключення води;

- проведення ПП „Суд експерт-Дніпро" 20.06.2016 будівельно-технічного дослідження ґанків літ. а, а/;

- договір №080361 від 13.07.2016 із КП „Дніпропетровські міські теплові мережі" на постачання теплової енергії та гарячої води;

- висновок „ДніпроГІІНТІЗ" про інженерно-геологічні умови майданчику

реконструкції об'єкту 2016 року.

Як вбачається з акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 19.05.2017 (а.с.25-27, Т.2), пункт 5.3 Договору не виконується внаслідок непридатності об'єкту до експлуатації. На теперішній час проведена робота щодо відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води у житловому будинку, де розташований об'єкт приватизації та узгоджено проект підключення до водопроводу Д-250мм (дозвільні документи від ГУНП у Дніпропетровській області, ГоловАПУ Дніпропетровської міськради, технічні умови КП «Дніповодоканал» від 19.07.2016 №4899/К). Поряд з цим отримано дозвіл на монтаж автономного опалення. Під час проведення обстеження у нежитловому приміщенні проводиться реконструкція приміщень об'єкту та капітальний ремонт.

Таким чином, наведеними актами поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу позивачем встановлено факт невиконання пункту 5.3 Договору внаслідок непридатності приміщення до експлуатації, зокрема, для надання соціально-побутових послуг населенню, тим самим позивачем підтверджено, що реальний технічний стан об'єкту унеможливлює виконання відповідачем негайного після набуття права власності використання об'єкта за призначенням.

При цьому наведений пункт Договору не містить посилань на строк, з початком спливу якого, покупець зобов'язаний розпочати використання об'єкту приватизації для надання соціально-побутових послуг населенню, а відтак відповідач не позбавлений можливості використовувати придбане ним приміщення для надання соціально-побутових послуг населенню після проведення реконструкції приміщення та приведення його до стану, придатного до експлуатації.

Разом з тим, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази використання відповідачем приміщення не для надання соціально-побутових послуг населенню.

За викладених обставин, висновки позивача щодо використання відповідачем приміщення не для надання соціально-побутових послуг населенню не підтверджуються матеріалами справи, що виключає можливість задоволення судом позивних вимог з підстави порушення відповідачем умов пункту 5.3 Договору.

Враховуючи наведене, та з огляду на те, що нарахування штрафних санкцій за умовами пункту 7.3 Договору здійснюється у разі недотримання покупцем зобов'язань щодо використання об'єкта приватизації не за цільовим призначенням, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 11 193, 60 грн., нарахованого відповідно до пункту 7.3 Договору.

З приводу тверджень позивача щодо порушення умов пункту 5.7 Договору суд зазначає наступне.

Умовами пункту 5.7 Договору передбачено обов'язок покупця протягом року з моменту укладання договору купівлі-продажу створити на об'єкті не менше двох робочих місць.

Як вбачається з акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 29.07.2016 (а.с.22-24, Т.1) термін виконання щодо виконання положень пункту 5.3 Договору не настав. Згідно листа покупця від 29.07.2016 №6 об'єкт приватизації не експлуатується.

За змістом акту поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу від 19.05.2017 (а.с.25-27, Т.2) приписи пункту 5.7 Договору не виконуються. На об'єкті приватизації не створені робочі місця.

Всупереч викладеному, матеріалами справи підтверджується факт виконання відповідачем приписів пункту 5.7 Договору.

Так, відповідачем укладено наступні трудові угоди:

- трудовий договір від 24 квітня 2016 року, укладений між Фізичною особою-підприємцем Кривошея Н.П. та громадянкою ОСОБА_5, про прийняття останньої на роботу на посаду продавця продовольчих товарів в магазин на вул.Генерала Пушкіна 38-А, м. Дніпропетровськ (а.с.136; Т.1);

- трудовий договір від 13 травня 2016 року укладений між Фізичною особою-підприємцем Кривошея Н.П. та громадянкою ОСОБА_6, про прийняття останньої на роботу на посаду продавця продовольчих товарів в магазин на вул.Генерала Пушкіна 38-А, м. Дніпропетровськ (а.с.140; Т.1)

Про укладення вказаних трудових угод відповідач повідомив позивача листами від 21.04.2017 та від 19.05.2017. Крім того, відповідачем направлено на адресу Податкової інспекції Дніпропетровського району повідомлення про прийняття на роботу вищевказаних працівників (а.с.137,Т.1;141, Т.1).

При цьому суд зазначає, що наявність в матеріалах справи заяв працівників про можливе переведення останніх до тимчасового об'єкту торгівлі, не спростовує факту укладання з останніми трудових угод з метою працевлаштування їх в магазин на вул. Генерала Пушкіна, 38-А, м. Дніпропетровськ, а лише вказує на виконання відповідачем умов договору щодо необхідності створення двох робочих місць у термін, визначений Договором, та можливе переведення працівників у тимчасовий об'єкт торгівлі на час проведення реконструкції приміщення магазину та приведення його до стану, придатного до експлуатації.

Твердження позивача стосовно порушення відповідачем обов'язку щодо виконання заходів, необхідних для організації пожежної безпеки, що полягає у неподанні відповідачем декларації відповідності матеріально-технічного бази вимог законодавства з питань пожежної безпеки, відхиляються судом, оскільки під час проведення ремонтно-будівельних робіт відповідачем укладено відповідні договори з підрядними організаціями, що мають відповідні будівельні ліцензії, та на час проведення ремонтно-будівельних робіт, несуть відповідальність за протипожежний стан на об'єкті згідно договору.

Решта заперечень відповідача відхиляються судом за необґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Викладене є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З приводу застосування строків позовної давності до вимог про стягнення з відповідача штрафу в порядку пункту 7.3 Договору, суд зазначає наступне.

За змістом частини першої ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішення, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п 2.2 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2016 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів")

Враховуючи те, що господарський суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з огляду на необґрунтованість вимог позивача, застосування наслідків спливу позовної давності не вбачається можливим.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням пп. 17.5 п.17 ч.1 розділу ХІ ГПК України

Повне рішення складено 15.03.2018

Суддя А.В. Суховаров