ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" березня 2018 р.

м. Одеса

Справа № 916/224/17

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

за участю представників сторін:

заявника: не з`явився

третьої особи: не з`явився,

розглянувши матеріали скарги ПП „Ремерцентр” у порядку ст.339 ГПК України на дії Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області по справі №916/224/17 за позовом Приватного підприємства „Ремерцентр” (65026, м. Одеса, вул.Пастера, 64) до Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, пр. Шевченка, буд.4) за участю третьої особи: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65032, м. Одеса, вул. Садова, 1-А) про стягнення 7573782,83грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.03.2017р. задоволено позов позивача повністю, стягнуто з Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації на користь Приватного підприємства „Ремерцентр” 2156802,20грн. три проценти річних, 7773279,58грн. інфляційних втрат, 148951,22грн. судового збору.

Судом видано наказ від 07.04.2017р. про примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2017р. по справі 916/224/17, яке набрало законної сили 07.04.2017р.

14.02.2018р. за вх.№2-1024/18 від позивача надійшла скарга у порядку ст.339 ГПК України на дії Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, де викладено вимогу визнати неправомірними дії ГУДКСУ в Одеській області, які полягають у відмові від виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.03.2017р. та у поверненні без виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р., про зобов’язання ГУДКСУ в Одеській області прийняти до виконання наказ Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. по справі №916/224/17.

Зазначену скаргу обґрунтовано тим, що 20.12.2017р. підприємство передало наказ суду від 07.04.2017р. до ГУДКСУ в Одеській області. Листом від 18.01.2018р. №16-08/74-332, який отримано підприємством 05.02.2017р., наказ суду повернуто заявнику, як такий, що оформлено з порушенням установлених вимог, оскільки у казначействі не зареєстровано такого розпорядника бюджетних коштів як Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації, а зареєстровано Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації. Однак, скаржник вважає, що наказ суду від 07.04.2017р. виданий та оформлений без порушення установлених вимог, так як Департамент перейменовано згідно розпорядження Одеської обласної державної адміністрації №47/А-2017 від 26.01.2017р. «Про заходи щодо упорядкування структури Одеської обласної державної адміністрації», а відповідні зміни зареєстровано лише 28.03.2017р.

З підстав відсутності такої законодавчо визначеної підстави для повернення виконавчого документа без виконання, як неправильне його оформлення, скаржник не вбачає правомірності застосування органом казначейства п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. Постановою КМУ №845 від 03.08.2011р., так як він оформлений з дотриманням установлених вимог.

ГУДКСУ в Одеській області зі скаргою ПП «Ремерцентр» незгодне, про що виклало у відзиві від 27.02.2018р. за вх.№4684/18, де вказує, що 20.12.2017р. на підставі п.8 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників заяву ПП «Ремерцентр» та наказ суду від 07.04.2017р., перевірено на відповідність вимогам Закону України «Про виконавче провадження», достатність поданих документів відповідно до п.6 Порядку та можливість виконання вказаного документу органами казначейства.

ГУДКСУ в Одеській області вказує, що прийняття до виконання виконавчих документів та вжиття заходів по виконанню виконавчого документа, передбачених п.п.24-34 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, можливо лише, якщо боржник обслуговується в органі казначейства. При перевірці виконавчого документа органом казначейства було встановлено, що боржником зазначений Департамент розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації, проте, відповідно до мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів у 2017 році через ГУДКСУ в Одеській області за кодом значиться (та зареєстрована в Єдиному реєстрі розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів) така установа, як Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації, відповідність коду саме останньому казначейством встановлено також на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. ГУДКСУ в Одеській області вказує, що відомості стосовно реєстрації зміни найменування боржником зареєстровано 28.03.2017р., а наказ суду видано 07.04.2017р., тобто, на момент набрання рішенням законної сили боржник вже мав іншу назву. Звідси, казначейство вважає, що у наказі суду від 07.04.2017р. допущено описку в частині назви боржника та запропонувало стягувачу звернутись до суду із заявою про її виправлення, з огляду на що повернуло наказ стягувачу.

Одночасно, ГУДКСУ в Одеській області дотримується тієї позиції, що дана скарга має розглядатись адміністративним судом у порядку КАС України, оскільки ГУДКСУ в Одеській області згідно Положення про ГУДКСУ в Одеській області, затв. Наказом ДКСУ №110 від 21.11.2011р., є юридичною особою публічного права (по своїй організаційно-правовій формі є органом державної влади), та не є органом державної виконавчої служби.

У відповіді на відзив від 02.03.2018р. за вх.№5244/18 ПП «Ремерцентр» стверджує про помилковість позиції стосовно описки в назві боржника, оскільки станом на дату прийняття рішення по справі №916/224/17 Департамент мав саме таку назву, яка вказана у рішенні, а потім і у наказі. Підприємство вказує, що код ЄДРПОУ боржника не змінювався і це одна і та ж сама юридична особа та Департамент з новою назвою обслуговується в ГУДКСУ в Одеській області саме з таким кодом. В силу положень Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.339, 340 ГПК України підприємство вважає, що оскарження дій органу казначейства при виконанні наказу господарського суду має відбуватись саме через господарський суд.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно п.п.10, 11 ст.11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у правосудді з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Відповідно наведеної ВГСУ у постанові від 24.09.2013 р. у справі № 32/37-10 позиції, орган державної казначейської служби, виконуючи рішення суду, діє в межах Закону України "Про виконавче провадження" з особливостями, визначеними Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", а відтак, скарги на дії органу державної казначейської служби підлягають розгляду в межах господарського процесу.

За положеннями ч.1 ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Як то передбачено ч.ч.1, 2 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов’язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.327 ГПК України).

У випадках, передбачених законом, рішення щодо стягнення майна та коштів виконуються органами доходів і зборів, а рішення щодо стягнення коштів - банками та іншими фінансовими установами. Рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. У випадках, передбачених законом, рішення можуть виконуватися іншими органами. Органи та установи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, не є органами примусового виконання (ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження»).

Крім того, ч.1 ст.4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачає, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Таким чином, так як наказ суду від 07.04.2017р. по справі №916/224/17 підлягав виконанню ГУДКСУ в Одеській області саме в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", з огляду на те, що контроль за виконанням судових рішень, прийнятих господарським судом, покладено на господарський суд, відносини щодо спору по суті у справі №916/224/17 вже впорядковані судовим рішенням, аналіз наведених вище положень чинного законодавства у сукупності дає підстави вважати можливим застосування положень ст.ст.339, 340 ГПК України до даної скарги у відношенні органу державного казначейства. Викладене, спростовує твердження ГУДКСУ в Одеській області щодо підпорядкованості даної скарги адміністративному суду.

З підстав твердження ПП «Ремерцентр» про неправомірність повернення йому органом казначейства виконавчого документу, суд зазначає про наступне.

Повернення наказу суду від 07.04.2017р. базувалось на приписах п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який передбачає, що орган Казначейства повертає: виконавчий документ стягувачеві у разі, коли виконавчий документ видано або оформлено з порушенням установлених вимог.

Приписи ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім’я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім’я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред’явлення рішення до виконання.

Отже, наказ суду відповідає вимогам ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки містить резолютивну частину рішення щодо заходів примусового виконання рішення, в тому числі, він містить назву, адресу та код ЄДРПОУ боржника, що виключає можливість стверджувати про невідповідність його установленим вимогам.

Так, вже після проголошення судом 27.03.2017р. рішення по справі №916/224/17 було 28.03.2017р. зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань зміну назви відповідача – Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації на Департамент житлово-комунального господарства та енергоефективності Одеської обласної державної адміністрації. З підстав того, що наказ суду видається саме на виконання судового рішення та в процесі видання наказу суд не може поза відповідною процедурою змінювати особу відповідача – боржника, судом 07.04.2017р. було видано наказ, який відповідає резолютивній частині рішення.

З огляду на викладене, не вбачається правомірним твердження ГУДКСУ в Одеській області про наявність помилки в наказі суду від 07.04.2017р. та про невідповідність його установленим вимогам, як і не знайшла свого підтвердження підставність повернення органом казначейства наказу стягувачу з врахуванням ще й наступних чинників.

Так, положення ч.ч.1, 2, 3, 4 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" передбачають, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України. У разі якщо стягувач подав не всі необхідні для перерахування коштів документи та відомості, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом п’яти днів з дня надходження заяви повідомляє в установленому порядку про це стягувача. У разі неподання стягувачем документів та відомостей у місячний строк з дня отримання ним повідомлення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, повертає заяву стягувачу. Стягувач має право повторно звернутися до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання рішення суду у визначені частиною другою цієї статті строки, перебіг яких починається з дня отримання стягувачем повідомлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів та відомостей.

У розумінні абз.3 п.2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затв. Постановою КМУ №845 від 03.08.2011р., боржники - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Відповідно до пп.6 п.5 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком.

За положеннями пп.3 п.13 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі: звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником.

Таким чином, у відповідності до ч.3 ст.3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", пп.3 п.13 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, ГУДКСУ в Одеській області мало запитати у стягувача відповідні документи, що викликали сумніви у відмінності назви боржника за умови співпадіння адреси та коду ЄДРПОУ, так як завдяки мережі розпорядника коштів державного бюджету був обізнаний зі зміною назви Депратаменту, надавши право стягувачу звернутись до суду із заявою про заміну боржника його правонаступником, за наслідками чого мав би застосувати процедуру зупинення безспірного списання коштів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає про неправомірність дій ГУДКСУ в Одеській області щодо ухилення від виконання наказу суду від 07.04.2017р. №916/224/17, внаслідок чого вбачає підстави для задоволення скарги ПП «Ремерцентр» від 14.02.2016р. за вх.№2-1024/18, визнання неправомірними дій ГУДКСУ в Одеській області, які полягають у поверненні без виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. по справі №916/224/17, зобов’язання ГУДКСУ в Одеській області прийняти до виконання зазначений наказ.

Крім того, у скарзі ПП «Ремерцентр» просить суд поновити строк для пред’явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. по справі №916/224/17, вказує про вчасність його подання до органу казначейства для виконання та пропуск строку для його повторного пред’явлення внаслідок необґрунтованого повернення його казначейством без виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред’явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред’явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заявником не наведено у скарзі обґрунтування причин пропуску строку, суд не задовольняє клопотання скаржника про поновлення ПП «Ремерцентр» строку для пред’явлення до виконання наказу суду від 07.04.2017р. по справі №916/224/17.

Керуючись ст.ст.329, 339, 234 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.), суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Задовольнити частково скаргу ПП „Ремерцентр” від 14.02.2018р. за вх.№2-1024/18 на дії Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області по справі №916/224/17, подану у порядку ст.ст.329, 339 ГПК України.

2. Визнати неправомірними дії ГУДКСУ в Одеській області, які полягають у поверненні без виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. по справі №916/224/17.

3. Зобов’язати ГУДКСУ в Одеській області прийняти до виконання наказ Господарського суду Одеської області від 07.04.2017р. по справі №916/224/17.

4. Відмовити ПП «Ремерцентр» у задоволенні викладеного у скарзі в порядку ст.329 ГПК України клопотання про поновлення строку для пред’явлення до виконання наказу суду від 07.04.2017р. по справі №916/224/17.

5. У відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 12.03.2018р. та у відповідності до ч.2 ст.254, п.п.22, 25 ч.1 ст.255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

6. Повну ухвалу складено 12.03.2018р.

Суддя І.А. Малярчук