ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. Справа № 926/4113/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Малех І.Б.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Кришталь М.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Санітарія, б/н від 11.12.2017

на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.11.2017 (головуючий суддя Бутирський А.А., судді: Дутка В.В., Ковальчук Т.І., повний текст складено 29.11.2017)

у справі №926/4113/16

за позовом: Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці

до відповідача: Приватного підприємства Санітарія, м. Чернівці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Чернівецька міська рада, м. Чернівці

про стягнення 220 297,77 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 адвокат ордер № 034840 від 02.01.2018р. (присутній в Господарському суді Чернівецької області);

від відповідача: ОСОБА_3 адвокат ордер № 15965 від 01.03.2018р. (присутній в Господарському суді Чернівецької області);

від третьої особи: не з`явився

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ Перехідних положень ГПК України в редакції від 15.12.2017р., справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.11.2017 (колегія суддів у складі: головуючий-суддя Бутирський А.А., судді: Дутка В.В. та Ковальчук Т.І.) позовні вимоги Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до Приватного підприємства «Санітарія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Чернівецька міська рада про стягнення 220 297,77грн. задоволено частково. Стягнуто з ПП «Санітарія» на користь МКП «Чернівцітеплокомуненерго» - 215 954,47грн. боргу та 3 239,32грн. судового збору. У решті вимог відмовлено. (том X а.с. 199-201).

При прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що факт надання послуг позивачем відповідачеві підтверджується підписаними обома сторонами відповідними актами та частковою оплатою відповідачем ПП «Санітарія» наданих послуг.

Не погоджуючись з даним рішенням, Приватним підприємством «Санітарія» подано апеляційну скаргу, в якій останній рішення суду першої інстанції вважає необґрунтованим, незаконним, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Зокрема скаржник зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не взято до уваги, що в позадоговірному порядку надавати житлово-комунальні послуги заборонено чинним законодавством. Судом залишено поза увагою доводи відповідача про те, що саме мешканці були замовниками певних послуг, вигодонабувачами від наданих послуг і саме вони повинні оплачувати їх. Судом залишено поза увагою те, що акти виконаних робіт, які позивач надав суду на підтвердження своїх вимог, не відповідають вимогам, які є обов`язковими для первинних документів та не є доказами здійснення господарських операцій. Також при прийнятті оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не взято до уваги доводи відповідача про регулювання цін на послуги спеціальним тарифом.

У зв`язку з перебуванням судді Плотніцького Б.Д. у відпустці, розпорядженням керівника апарату суду № 38 від 28.02.2018р. призначено проведення автоматизованої заміни складу колегії суддів у даній справі та замість судді Плотніцького Б.Д. введено суддю Кравчук Н.М.

Скаржник в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю та наполягав на її задоволенні.

Позивач в судовому засіданні та у поданому відзиві на апеляційну скаргу, проти доводів наведених скаржником заперечив, апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, в зв`язку з чим просить залишити рішення господарського суду Чернівецької області без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи - Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, письмових пояснень на апеляційну скаргу суду не подав, причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Чернівецькою міською радою 23.08.2011р. було прийнято Рішення № 517/14 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг в житловому фонді міста Чернівців та визнання такими, що втратили чинність, рішення виконавчого комітету з цих питань», на підставі даного Рішення ПП «Санітарія» визнано виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків та з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій (КЖРЕП, привтані підприємства, обєднання співвласників багатоквартирних будинків) (том VI - а.с. 118).

Як встановлено судом першої інстанції, між міським комунальним підприємством Чернівцітеплокомуненерго (Виконавець) та приватним підприємством Санітарія (Замовник) укладено договір № 9-Т від 07.04.2011 р. на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків. Відповідно до умов якого, сторони зобовязались виконувати умови договору у відповідності до Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом ДКУ з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2014 за № 150, та інших нормативно-правових актів України.

Згідно з п. 1.1 договору Замовник (відповідач) доручає, а Виконавець (позивач) приймає на себе обовязки з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення будинків, перелічених в додатку № 1 до договору.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що витрати на технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, передбачених в додатку № 2, оплачує Замовник централізованим відрахуванням Виконавцю у відсотках до сум коштів, що надходитимуть від населення та власників і орендарів нежитлових приміщень житлових будинків у вигляді квартирної плати та експлуатаційних витрат на рахунки Замовника. Відсотки відрахувань визначаються двосторонніми договорами.

У пункті 3.2 договору визначено, що оплата здійснюється споживачами, які проживають в будинках, відповідно до переліку будинків, зазначених у додатку № 1. Додаток заповнює Замовник.

Відповідно до п. 2.4.10 Виконавець зобовязався до 20 числа, наступного за звітним місяцем, надавати Замовнику копії нарядів завдань з поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків і звіт по фактичним витратам на поточний ремонт та технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення житлових будинків із зазначенням вартості.

Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься рішення господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 р. у справі № 926/1803/15 за позовом Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго до Приватного підприємства Санітарія (том I - а.с. 14-15), що набрало законної сили, (постанова Вищого господарського суду України від 25.10.2016р.) (том I а.с. 19-21). Вказаним рішенням встановлено, що дія згаданого вище договору припинилась 31.12.2013 р. Також даним рішенням встановлено, що сторонами підписані акти здачі прийняття робіт (надання послуг) за період з 01 травня 2013 року по 01 січня 2015 року, в яких зазначається про те, що Виконавцем були проведені роботи (надані послуги) за договором № 9-Т від 07.04.2011 р.

Як видно з матеріалів справи, Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» 25.12.2013 р. на адресу ПП «Санітарія» було скеровано лист № 2572/10, в якому МКП Чернівцітеплокомуненерго» просило поновити інформацію про загальну площу квартир, які утримуються відповідачем станом на 01.01.2014 р. (том I - а.с. 96).

Відповідач листом від 10.01.2014р. № 13/12 надав позивачеві адреси будівель та загальну площу квартир, які обслуговуються відповідачем (том I а.с. 97). Тобто з наведеного вбачається, що інформація подана відповідачем ПП «Санітарія», після закінчення дії вищезазначеного договору № 9-Т від 07.04.2011р.

В матеріалах справи містяться Акти надання послуг за січень-грудень 2014 р. (том I а.с. 22, 23, 24, , 25, 26, 27, 28, 29 31, 32, 33, 35) які підписані обома сторонами, з яких вбачається що позивачем надавались відповідачеві послуги з обслуговування та поточного ремонту внутрішьнобудинкових систем опалення у будинках, відносно яких відповідач є виконавцем послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків та з утримання будинків, споруд і прибудинкових територій.

У заявлених вимогах Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» просило стягнути з Приватного підприємства «Санітарія» 220 297,77грн. за надані послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових мереж централізованого теплопостачання.

Дані вимоги мотивовано тим, що МКП «Чернівцітеплокомуненерго» фактично надало ПП «Санітарія» послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових мереж централізованого теплопостачання за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. на загальну суму 374 591,62грн., які підтверджені підписаними двосторонніми актами. ПП «Санітарія» в період з 01.01.2014р. по 30.11.2014р. проводило поточну проплату за технічне обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого теплопостачання житлових будинків. загальна сума проплат складає 154 293,85грн. Проте, вказана сума не покриває витрати за фактично надані послуги.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

У відповідності до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Як встановлено судом та зазначалось вище, рішенням Господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016р. у справі № 926/1803/15 за позовом МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до ПП «Санітарія», що набрало законної сили , встановлено, що дія договору № 9-Т від 07.04.2011 р. на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків укладеного між сторонами припинилась 31.12.2013р.

Окрім того, даним рішенням встановлено, що сторонами підписані акти здачі прийняття робіт (надання послуг) за період з 01 травня 2013 року по 01 січня 2015 року, в яких зазначається про те, що Виконавцем були проведені роботи (надані послуги). Дані факти мають преюдиційне значення та не підлягають доведенню згідно п.5 ст. 75 ГПК України.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи Актів надання послуг за січень грудень 2014р. та Перерахунків наданих послуг, які підписані обома сторонами позивачем надавались відповідачеві послуги з обслуговування та поточного ремонту внутрішьнобудинкових систем опалення у будинках.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що сторони оформляли факт виконання позивачем робіт (надання послуг) відповідачеві з обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем опалення шляхом підписання вищезазначених Актів у 2014р.

Згідно з приписами ст. ст. 7, 526 Цивільного кодексу України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеним у певній сфері цивільних відносин. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, аналогічне правило міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Тобто, саме такий усталений порядок документообороту склався у сторін при оформленні факту виконання позивачем робіт (надання послуг) відповідачеві з обслуговування та поточного ремонту внутрішьнобудинкових систем опалення.

З вищезазначених Актів надання послуг та перерахунків наданих послуг вбачається, що позивач надав відповідачеві послуги на суму 374 591,62грн., проте відповідачем оплачено лише 154 293, 85грн., що підтверджується банківськими виписками (том III, V та IV).

Окрім того, як видно з матеріалів справи, судом першої інстанції ухвалою від 18.04.2017р. було призначено у даній справі судову економічну експертизу (том VI а.с. 163-164).

Як вбачається із Висновку № 620 судово-економічної експертизи від 09.09.2017 р. (том VII а.с. 72-81) на запитання : чи підтверджується документально оплата послуг МКП «Чернівцітеплокомуненерго» у вигляді щоденного розщеплення (розподілу) коштів у банківських виписках ПП «Санітарія»? Експерт вказав, що дослідженням поданих документів встановлено, що документально підтверджується оплата послуг позивачеві у банківських виписках відповідача.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи МКП «Чернівцітеплокомуненерго» 04.11.2016р. на адресу ПП «Санітаря» направлялась Вимога про сплату боргу в сумі 215 954,47грн., проте дана Вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, проте, як зазначалося вище, відповідач не оплатив надані позивачем послуги.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Виходячи з аналізу вищенаведених норм права та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача існує борг за надані позивачем послуги в сумі 220 297,77грн., факт надання яких підтверджується підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками відповідними актами та частковою оплатою відповідачем наданих послуг. Проте, позивач 04.11.2016р скерував на адресу відповідача вимогу про сплату боргу в розмірі 215 954,47грн., строк оплати по якій наступив 12.11.2016р., і відповідачем дану вимогу залишено без задоволення.

Щодо позовних вимог в сумі 4 343,30грн. зобов`язання сплатити цю суму виникло у відповідача лише 26.11.2017р., тоді як позов заявлено 22.11.2016р., відтак судом першої інстанції правомірно частково задоволено позовні вимог МКП «Чернівцітеплокомуненергол» та підставно стягнуто з ПП «Санітарія» борг в сумі 215 954,47грн.

Щодо тверджень наведених скаржником, про те, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення залишено поза увагою доводи останнього, що акти виконаних робіт, не відповідають вимогам, які є обов`язковими для первинних документів та не є доказами здійснення господарських операцій, то дані твердження на думку колегії суддів є безпідставними та необґрунтованими, оскільки скаржником не подано жодного доказу, який би підтверджував недійсність актів (акту) наданих послуг.

Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах права не спростовують висновків викладених у рішення господарського суду Чернівецької області, а тому підлягають відхиленню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 240, 269, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства Санітарія, вх.№01-05/5981/17 від 18.12.2017 року залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Чернівецької області від 27.11.2017 у справі № 926/4113/16 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги

покладаються на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

5. Справу повернути до господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови виготовлений 03.03.2018.

Головуючий суддя Малех І.Б.

судді Давид Л.Л.

ОСОБА_1