РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2018Справа № 910/23197/17

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Лиськов М.О.,

при секретарі судового засідання Бородині В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль"

про стягнення 656 023,35 грн,

Представники учасників справи:

від позивача: Федоров О.С.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль" (далі - відповідач), в якому просить господарський суд стягнути з відповідача на свою користь 656 023,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за Договором підряду №_17/07-2017_ від 17.07.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль" про стягнення 656 023,354 грн. було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

03.01.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі та розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2018 було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи № 910/23197/17 здійснювати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.02.2018.

В судове засідання 07.02.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання призначене 07.02.2018 не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2018 було повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль" про відкладення підготовчого засідання на 21.02.2018.

В судове засідання, призначене на 21.02.2018 з'явився представник позивача, надав пояснення щодо всіх необхідних дій, передбачених ст. 182 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача зазначив суду, про те, що заяв і клопотань не має і те, що ним вчинені всі необхідні дії, вчинення яких передбачене Господарським процесуальним кодексом України у підготовчому провадженні, в зв'язку з чим просив суд розглянути справу по суті.

В судове засідання, призначене на 21.02.2018, представник відповідача не з'явився, причин неявки суду не повідомив. Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалою суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, у судове засідання представників не направлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.02.2018 судом закрито підготовче засідання та призначено справу № 910/23197/17 до розгляду по суті у судовому засіданні на 05.03.2018.

В судове засідання, призначене на 05.03.2018 з'явився представник позивача, котрий надав суду усні пояснення у справі, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 05.03.2018, не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала від 16.01.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03127, м. Київ, пр.-т Голосіївський, буд. 100/2.

Однак, станом на дату розгляду справи у судовому засіданні в матеріалах справи міститься повернутий поштою конверт за номером поштового відправлення 548 із копією ухвали суду про порушення провадження у справі від 14.12.2018 з адреси відповідача із зазначенням причини повернення "інші причини, що не дали змогу виконати обов'язки щодо пересилання поштового відпрвалнення".

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 15.01.2018 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, а також приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ «Капітал білдінг» (Замовник) та ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СТИЛЬ" Підрядник) було підписано ряд аналогічних за змістом договорів підряду:

1. Договір підряду №17/07-2017 від 17 липня 2017 року (надалі - Договір 1), згідно п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: «ТЕРМОМОДЕРНІЗАЦІЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЬОЕО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ № 200 НА ВУЛ. СЕМАШКА, 9» в розділах: 1. Земляні роботи; 2. Благоустрій; 3. Зовнішнє утеплення цоколя; 4. Приямки; 5. Ганки згідно будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється Договором;

2. Договір підряду №20/07/01-2017 від 20 липня 2017 року (надалі - Договір 2), згідно п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: «ТЕРМОМОДЕРНІЗАЦІЯ ДОШКІЛЬНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ №599 НА ВУЛ. ВАСИЛЯ СТУСА, 26-А» в розділах: 1. Благоустрій; 2. Приямки; 3. Інші роботи; згідно будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється Договором;

3. Договір підряду №20/07/02-2017 від 20 липня 2017 року (надалі - Договір 3) , згідно п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: «ТЕРМОМОДЕРНІЗАЦІЯ ДОШКІЛЬНОГО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ №584 «СОФІЇ РУСОВОЇ» НА ПРОСПЕКТІ ПРАВДИ, 82» в розділах: 1. Земляні роботи; 2. Благоустрій; 3. Зовнішнє утеплення цоколя; 4. Ганки (згідно будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється Договором);

4. Договір підряду №01/09-2017 від 01 вересня 2017 року (надалі - Договір 4 - Додаток 5), згідно п.п. 1.1 якого Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: «ТЕРМОМОДЕРНІЗАЦІЯ ЗАГАЛЬНООСВІТНЬОЕО НАВЧАЛЬНОГО ЗАКЛАДУ №200 НА ВУЛ. СЕМАШКА, 9» в розділах: 1. « 82-1-1 Утеплення зовнішніх стін»; 2. « 12 2-1-1 Інші роботи» (згідно будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється Договором.

Підрядник складає договірну ціну, локальні кошториси, відомість ресурсів (п. 1.2. договору), а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену до виконання проектну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчений будівництвом об'єкт (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 2.1. строк виконання робіт, визначений цим договором наступний: початок робіт - з моменту укладення договору, а закінчення робіт - згідно графіка затвердженого замовником.

Початок та закінчення етапів робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору строки виконання робіт можуть бути змінені (з оформленням додаткової угоди) у випадках передбачених договором.

Відповідно до п. 4.1. розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акту приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в з відомістю ресурсів підписаними уповноваженими представниками сторін, відповідно до річних кошторисних призначень.

Акт за формою № КБ-2в та довідка за формою № КБ-3 оформлюються належним чином підрядником і подаються на підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом п (п'яти) днів календарних днів, але у будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. замовник сплачує вартість прийнятих від підрядника робіт на підставі довідки про вартість виконання робіт за формою № КБ-3 та акту приймання виконання робіт за формою № КБ-2в не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня підписання цих документів уповноваженими представниками сторін при наявності коштів на реєстраційному рахунку.

Замовник має право надати підряднику аванс, на підставі поданої заявки, поетапно у відповідності та у розмірі отриманого бюджетного фінансування (п. 4.7. договору).

Як зазначає позивач у своєму позові, сторони не погодили істотних умов договору, а відтак, договір є неукладеним та не створює жодних правових наслідків, а тому сплачений позивачем на розрахунковий рахунок відповідача авансовий платіж за неукладеним договором підлягає поверненню.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів №17/07-2017 від 17 липня 2017 року, №20/07/01-2017 від 20 липня 2017 року, №20/07/02-2017 від 20 липня 2017 року, №01/09-2017 від 01 вересня 2017 року, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором будівельного підряду.

Відповідно до статті 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 2 статті 875 Цивільного кодексу України встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків , зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частина 2 статті 180 Господарського кодексу України встановлює, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як встановлено судом та підтверджено позивачем, відповідно до попередніх усних домовленостей та п.4.7. Договору 1, на підставі платіжного доручення від 20 липня 2017 року №1346, Замовником було перераховано Підряднику авансовий платіж у розмірі 150 000 грн.

Як встановлено судом та підтверджено позивачем, відповідно до попередніх усних домовленостей та п.4.7. Договору 2, на підставі платіжного доручення від 21 липня 2017 року № 1364, платіжного доручення від 2 серпня 2017 року №1428, Замовником було перераховано Підряднику авансові платежі на загальну суму 117 985 грн. 88 коп.

Як встановлено судом та підтверджено позивачем, відповідно до попередніх усних домовленостей та п.4.7. Договору 3, на підставі платіжного доручення від 21 липня 2017 року №1365, платіжного доручення від 02 серпня 2017 року №1429, Замовником було перераховано Підряднику авансові платежі на загальну суму 188 037 грн. 50 коп..

Як встановлено судом та підтверджено позивачем, відповідно до попередніх усних домовленостей та п.4.7. Договору 4, на підставі платіжного доручення від 01 вересня 2017 року №1547, Замовником було перераховано Підряднику авансовий платіж у розмірі 200 000 гривень.

Таким чином, Підрядником було перераховано Замовнику за Договорами авансових платежів на загальну суму - 656 023 грн. 35 коп.

Згідно з п. 4.8. договору підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт обладнання, матеріалів, конструкцій та виробів. По закінченню граничного терміну використані суми авансу повинні бути підтверджені актом виконання обсягів робіт, або повернуті замовнику.

В разі невикористання авансу підрядник протягом 2 робочих днів після граничного терміну використання повертає невикористаний на розрахунком рахунок замовника та сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення повернення авансу і суму індексації, нараховану на суму наданого авансу та 3% річних.

Разом з тим, Відповідач в обумовлені строки не приступив до виконання робіт га не підтвердив Актами виконаних робіт використання суми авансу.

Суд вказує про те, що згідно аналізу положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Як стверджує позивач та встановлено судом, відповідач в обумовлені строки не приступив до виконання робіт та не підтвердив актами виконаних робіт використання суми авансу, як це передбачено п. 4.1. договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, зазначений вище акт оформлюється належним чином підрядником і подається для підписання замовнику не пізніше 25-го числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом 5 (п'яти) календарних днів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2017 Відповідачу було направлено Вимогу №238 про необхідність підтвердження виконання робіт та використання наданого авансу за Договорами актами виконаних робіт, проте лист з вимогою був повернутий Позивачу у зв'язку із відсутністю Відповідача за його адресою, окрім того 20.10.2017 Відповідачу було Претензію від 17.10.2017 року № 284 про повернення перерахованих за Договорами авансових платежів на рахунок Позивача, лист з вимогою був повернутий Позивачу у зв'язку із відсутністю Відповідача за його адресою, проте жодних дій відповідачем вчинено не було.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що початок робіт починається з моменту укладення договору, в той час в п. 2.2 договору зазначено, що початок та закінчення робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору згідно п. 17.7 договору.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що з метою невідкладного початку робіт за договором, з урахуванням звичайної ділової практики, сторони дійшли усної згоди про те, що сторони підписуються лише самі Договори, а в подальшому погодять та підпишуть додатки до договору, які передбачені в п. 17.7. даного договору.

В той час як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, попри усні домовленості між сторонами, в подальшому відповідач та позивач не змогли узгодити істотних умов договору стосовно строків його виконання, що мали б міститися в додатку № 2 до договору - Календарний план виконання робіт.

Таким чином, так як сторонами не був узгоджений та підписаний додаток № 2 до договору, то відповідно роботи не виконувалися відповідачем.

Відповідно до частини 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.2. договору істотні умови договору, мали б бути визначені у Календарному плані виконаних робіт, а саме у додатку № 2 до договору, проте всупереч вимог чинного законодавства сторони не погодили істотних умов, що тим самим унеможливило його виконання та настання правових наслідків, що передбачені договором.

Частиною 8 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, з огляду на викладене вище та зважаючи на те, що відповідач не підтвердив використання сум авансу актами виконаних робіт, та беручи до уваги, що відповідач заявлених позовних вимог не спростував, то за таких підстав сума авансового платежу в розмірі 656 023 грн. 35 коп. підлягає поверненню позивачу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування

За висновками суду, всупереч викладеним вище нормам закону, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 656 023 грн. 35 коп. Обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання, суду також не наведено.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе грошових зобов'язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль" про стягнення суми авансових платежів у розмірі 656 023 грн. 35 коп. підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейський стиль" (03127, м. Київ, пр.-т Голосіївський, буд. 100/2; ідентифікаційний код 36203303) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (03113, м. Київ, пр-т Перемоги, 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 38871030) авансовий платіж в розмірі 656 023 грн. 35 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 680 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 15.03.2018 року.

Суддя М.О. Лиськов