ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2018

Справа № 910/184/18

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19)

до Державного агентства резерву України (01601, м. Київ, вул. Пушкінська, 28)

про стягнення 429 007,99 грн.

Суддя Бондаренко Г. П.

Секретар судового засідання Бабаджанян М. Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного агентства резерву України (далі – відповідач) про стягнення 429007,99 грн. витрат на зберігання матеріальних цінностей.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача його зобов’язань за договором № ОД/НР-03-670-НЮ відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву від 29.04.2003, в частині відшкодування витрат позивачу на зберігання цінностей мобілізаційного резерву за 3 квартал 2017 року. Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача 429 007, 99 грн. заборгованості за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву в 3 кварталі 2017 року. Також позивач просить покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/184/18 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Державного агентства резерву України про стягнення 429 007,99 грн. залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 22.01.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 10.01.2018 у справі № 910/184/18, в якій позивач усунув недоліки встановлені судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати дану справу у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.02.2018.

Через відділ діловодства суду 27.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечив проти задоволення даного позову, з тих підстав, що витрати за зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву позивачем в 3 кварталі 2017 року не узгоджено з Держрезервом та не підписаний акт взаєморозрахунків фактичних витрат у сумі заявленій позивачем.

Господарським судом 27.02.2018 було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.03.2018.

В судове засідання 15.03.2018 представники сторін не прибули, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази і письмові пояснення, викладені у заявах сторін по суті справи, якими вони обґрунтовуються, Суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 29.04.2003 Одеська залізниця, як зберігач, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» та Державний комітет з державного матеріального резерву, правонаступником якого є Державне агентство резерву України (комітет) уклали договір відповідального зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву № ОД/НР-03670/НЮ (далі – Договір), за умовами якого комітет передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання цінності згідно з затвердженою номенклатурою у кількості та за вартістю згідно з актом форми №1 (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 1.1. Договору, зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву (далі – цінності) здійснюється на складських приміщеннях, майданчиках зберігача.

Комітет зобов'язаний відшкодувати зберігачу витрати на зберігання цінностей згідно з погодженим зведеним кошторисом витрат між зберігачем та комітетом у межах асигнувань, передбачених на ці цілі (п. 3.1. Договору).

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що зберігач надає комітетові щоквартально до 15 числа місяця, наступного за звітним, звіти про фактичні витрати за зберігання цінностей, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків на утримання цінностей мобілізаційного резерву за встановленою формою.

Згідно з п. 4.4. Договору, відшкодування витрат (з урахуванням податку на додану вартість) із зберігання цінностей здійснюється в межах, визначених підписаними актами взаєморозрахунків фактичних витрат у відповідності до п. 4.3. цього договору, не пізніше 30 числа місяця наступного за звітним кварталом.

Пунктом 4.5. Договору встановлено, що оплата робіт із закладення поставки цінностей до мобілізаційного резерву проводиться після отримання комітетом акта форми №1.

Позивач склав звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву у 3-му кварталі 2017 року та акт на відшкодування витрат на суму 429 007, 99 грн.

13.10.2017 позивач супровідним листом № НР-04/249 надіслав на адресу відповідача звіт про витрати на зберігання матеріальних цінностей державного (мобілізаційного) резерву за 3-й квартал 2017 року, акт на відшкодування витрат, акт звірки взаєморозрахунків за 3-й квартал 2017 року, кошторис витрат на 2017 рік та інші документи.

Відповідач не сплатив позивачеві 429 007, 99 грн.

Посилання відповідача на відсутність акту взаєморозрахунків фактичних витрат на заявлену позивачем суму як підстави для оплати послуг є не обґрунтованими, оскільки всі підтверджуючі документи понесених витрат, як те передбачено умовами Договору, в тому числі й акти взаєморозрахунків, було надіслано відповідачу, при цьому вказані звіти та акти не погоджені саме з боку відповідача. Сам факт не підписання (відмови від підписання) таких актів та звітів про витрати, за відсутності вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про те, що такі витрати не були понесені позивачем.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (ч. 1 статті 936 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 946 Цивільного кодексу України встановлено, що плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання.

Згідно з приписами статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з нормами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 429 007, 99 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов’язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081200) задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства резерву України (вул. Пушкінська, 28, м. Київ, 01004, ідентифікаційний код 37472392) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19; ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 40081200) 429 007 (чотириста двадцять дев’ять тисяч сім) грн. 99 коп. витрат, здійснених на зберігання матеріальних цінностей мобілізаційного резерву в 3 кварталі 2017 року та 6 435 (шість тисяч чотириста тридцять п’ять) грн. 07 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 20.03.2018.

Суддя                                                                                                    Г.П. Бондаренко