ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3142/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С., за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 25», м.Біла Церква Київської області

до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе Київської області

про визнання договору укладеним

У засіданні суду приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н 15.01.2018), ОСОБА_2 (протокол загальних зборів №19 від 14.04.2016, а.с.24), ОСОБА_3 (довіреність від 31.01.2018 б/н)

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність від 09.06.2017 №433), ОСОБА_5 (довіреність від 24.11.2017 №433)

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Городок. Боголюбова 25» (далі позивач, ТОВ «Городок. Боголюбова 25») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (далі - відповідач, ПАТ «Київобленерго») про зобовязання укласти договір про постачання електроенергії, у редакції тексту згідно додатку №10. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1 600,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовує ст.179, 187 Господарського кодексу України, ст.649 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), ст.1, 19-20, 24-25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (далі - Правила) та зазначає, що позивач як виконавець послуг з утримання житлового будинку по вул. Боголюбова, 25, звернувся до відповідача із заявою про укладення нового договору про постачання електроенергії місць загального користування та направив відповідний проект договору про постачання електроенергії, який складений згідно з типовим договором. Проте, відповідач, всупереч п.5.1 Правил, ухиляється укладати договір, хоча продовжує постачати електричну енергії. У звязку із зазначеним просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 25.10.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду.

На підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України (у редакції до 15.12.2017, далі-ГПК України) продовжено строк вирішення спору на 15 днів, про що було винесено відповідну ухвалу від 11.12.2017.

Разом з цим, 15.12.2017 набрали чинності зміни до ГПК України, внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147VIII від 13.10.2017, відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, судом розпочато розгляд справи по суті 13.11.2017, про що зазначено у протоколі судового засідання від 13.11.2017, а тому ураховуючи зазначені положення, суд здійснює розгляд справи у порядку визначених ст.ст.194-219.

На підставі ст. 202 ГПК України (ст.77 ГПК України, у редакції до 15.12.2017) розгляд справи відкладався та у судовому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Черговий розгляд справи призначений на 19.02.2018.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві та додаткових поясненнях (а.с.103-107, 117-125, 134-138, 188-198). Додатково зазначає, що рішенням Софіївсько-Борщагівської сільської ради від 12.04.2016 №129 позивач визначений виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкових територій в будинку по вул.Боголюбова,25 в селі Софіївська Борщагівка. Вказує, що позивач не є електропередавальною організацією, постачальником електричної енергії, не здійснює постачання електричної енергії споживачам в будинку, не має повноважень щодо розподілу електричної енергії, приєднаної та/або дозволеної потужності. Позивач здійснює споживання електричної енергії для власних потреб, а власниками електричної мережі будинку є співвласники будинку. Зазначає, що принципові суперечності щодо визначення обліку (обліків розрахункових/технічних (контрольних) засобів) існували і при укладені договору від 28.04.2017, про що свідчить виправлення та дописки в однолінійних схемах. Станом на сьогоднішній час розрахункові та технічні (контрольні) засоби обліку електричної енергії будинку, зазначені в однолінійних схемах - опломбовані. Жодних перешкод щодо укладення відповідного договору відсутні.

Представник відповідача проти позову заперечив, із підстав викладених у своїх запереченнях (а.с. 44-48, 113-115). Зокрема, зазначає, що між позивач та відповідачем був укладений договір про постачання електричної енергії, строк якого закінчився 30.07.2017. Вказує, що оскільки після закінчення дії договору відповідач продовжує постачати електричну енергію, а позивач за неї сплачувати, то у свою чергу, останньому було запропоновано продовжити термін дії договору шляхом укладення додаткової угоди. Крім того, зазначає, що позивачем в порушення п.5.4 ПКЕЕ не були надані відповідні документи для укладення нового договору. До того ж, наданий проект договору не містить усіх істотних умов договору, визначених ПКЕЕ. Крім того, категорично не погоджується із наданими додатками до договору. На підставі зазначеного просить у задоволені позову відмовити повністю.

На підставі ст.233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом встановлені наступні обставини.

28.04.2017 між ПАТ «Київобленерго» (постачальник) та ТОВ «Городок. Боголюбова 25» (споживач), на виконання умов мирової угоди у справі 911/4308/16, укладений договір про постачання електричної енергії №220074880 із відповідними додатками до нього (далі Договір від 28.04.2017, а.с.28-31), відповідно до п.1.1. якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 418,5кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використання (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», та зазначається в додатку №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання», що є невідємною частиною даного Договору (п.1.2 Договору від 28.04.2017).

Додатками до цього Договору є: додаток №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання»; додаток №2 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»; додаток №3 «Режими постачання електричної енергії»; додаток №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергії»; додаток №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії»; додаток №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії»; додаток №7 «Розрахункові засоби обліку та порядок їх експлуатації»; додаток №8 «Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача»; додаток №9 «Відповідальні особи споживача», а також повідомлення про встановлення договірних величин споживання електричної потужності є невідємними частинами цього Договору (п.9.1 Договору від 28.04.2017).

Пунктом 9.4 Договору від 28.04.2017 визначено, що останній набирає чинності з дня його підписання та укладається на строк до 30.07.2017.

01.08.2017 ТОВ «Городок. Боголюбова 25» звернувся до Святошинського РП ПАТ «Київобленерго» із листом, у якому просить укласти з позивачем договір про постачання електричної енергії місць загального користування будинку. До листа позивач надав відповідачу проект договору про постачання електричної енергії та відповідні додатки до нього: №1 (551/25), №2 (552/25), №3 (553/25), №4 (554/25), №5 (555/25), №6 (556/25), №7 (557/25), №8 (558/25), №9 (559/25), однолінійна схема №1670, №1671, №1672, №1673 (а.с.22, 49-89).

На зазначений лист ПАТ «Київобленерго» зазначило, що оскільки після завершення дії даного Договору відповідач продовжує постачати електричну енергію, позивач продовжує споживати поставлену електричну енергію, ПАТ «Київобленерго» пропонує продовжити термін дії Договору, шляхом укладення відповідної додаткової угоди (лист ПАТ «Київобленерго» від 11.08.2017 №20-1-855, а.с.90-91).

Незважаючи на закінчення дії Договору, позивач продовжує користуватись електричною енергією та здійснює відповідні проплати із зазначенням призначення платежу «за електроенергію згідно договору №550/25 від 01.08.2017» (а.с.42-43).

Вважаючи, що споживання електричної енергії без договору не допускається, а між ПАТ «Київобленерго» та ТОВ «Городок.Боголюбова 25» існує спір щодо укладення цього Договору, то позивач звернувся із відповідним позовом до суду.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.179 Господарського кодексу України (далі ГК України), майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Кабінет Міністрів України, уповноважені ним або законом органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори.

Частиною 4 ст.179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Частина 6 цієї ж статті регламентує, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Відповідно до норм ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно ч. 5 ст. 633 ЦК України актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов'язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Так, взаємовідносини, які виникають в процесі купівлі-продажу електричної енергії між виробниками, постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюються Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ).

Пунктом п.5.1 ПКЕЕ визначено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

Як зазначалось вище, між сторонами даної справи був укладений договір про постачання електричної енергії від 28.04.2017 із відповідними додатками до нього, строк якого закінчися 30.07.2017. Проаналізувавши зміст зазначеного договору, суд погоджується із твердженням позивача, що оскільки зазначений договір не містить положень щодо його пролонгації, то вважати його продовженим є безпідставним.

Ураховуючи те, що позивач продовжує користується електричною енергією, а споживання електричної енергії без договору не допускається, суд вважає, що постачальник та споживач зобовязані укласти новий договір про постачання електроенергії

При укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору (додаток 3 до ПКЕЕ).

Ініціатором укладення відповідного договору може бути будь-яка із сторін такого договору (п. 5.4 ПКЕЕ).

Частиною 3 ст.184 ГК України передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст.179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст.181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до ст.181 ГК України, проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Підсумовуючи зазначені приписи, суд зазначає, що дотримання зазначеного порядку повинно передувати зверненню із відповідним позовом до суду. А тому надані протоколи розбіжності, додатки до договору та інші документи, які були створені та надані суду під час розгляду даного спору, не можуть братись судом до уваги.

Відповідно до ч.9 ст. 238 ГПК України, у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобовязані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Ураховуючи зазначене, судом досліджується проект договору та додані до нього додатки, саме ті, що були доданий позивачем до позовної заяви (а.с.9-21). Правом передбаченим ст.22 ГПК України, у редакції до 15.12.2017, позивач в свою чергу не скористався.

Із змісту наданого позивачем проекту договору вбачається, що він за своїм змістом відповідає Типовому договору, визначеного додатком 3 ПКЕЕ, проте має певні розбіжності із додатками, які, у свою чергу, є невідємними частинами договору, а саме:

у п.2.2.2, п.9.2 проекту є посилання на додаток «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», проте до проекту зазначеного додатку надано не було;

у п.2.3.3, п.7.5, п.8.3, 8.4.2 проекту є посилання на додаток «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», проте до проекту зазначеного додатку суду надано не було;

у п.8.1.2 проекту є посилання на додаток «Дані про відпуск електроенергії субспоживачам», проте до проекту зазначеного додатку суду надано не було;

у п.9.1 проекту зазначено: «Додаток №5 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії» - відсутній», тоді як фактично позивачем наданий зазначений додаток;

у п.9.1 проекту зазначено: «Додаток №10 «Про користування ЕЦП», проте до проекту зазначеного додатку суду надано не було.

Крім того, із змісту листа позивача від 01.08.2017 (а.с.22) вбачається, що відповідачу разом із проектом договору та відповідними додатками до нього, надсилались однолінійні схеми, які, в свою чергу, не були надані до проекту договору, який розглядається судом.

Водночас, п.5.4 ПКЕЕ встановлено, що для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання споживача або договору про спільне використання технологічних електричних мереж заявник (споживач, власник технологічних електричних мереж (основний споживач) або субспоживач) має надати відповідній організації такі документи: 1) заяву щодо укладення відповідного договору із зазначенням роду виробничої діяльності, місцезнаходження та банківських реквізитів заявника; 2) акти про розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 3) однолінійну схему електропостачання об'єкта (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 4) відомості щодо розрахункових засобів обліку (тип, марка, технічні характеристики тощо) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 5) заявку на очікуваний обсяг споживання електричної енергії та величини споживання електричної потужності у години контролю максимального навантаження енергосистеми (за необхідності), довідку про укладені державні контракти (за наявності), відомості про величину приєднаної потужності і категорії надійності електропостачання струмоприймачів; 6) акти екологічної, аварійної та технологічної броні споживача (за наявності); 7) копію свідоцтва про державну реєстрацію та виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); 8) копію документа, яким визначено право власності чи користування на об'єкт (приміщення) або копію документа, що підтверджує право власності чи користування на земельну ділянку (у разі відсутності на відповідній земельній ділянці об'єкта); 9) копію належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яка уповноважена підписувати договори; 10) у визначених законодавством випадках - копію декларації про готовність об'єкта до експлуатації або сертифіката (для новозбудованих та реконструйованих електроустановок), копію декларації про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (для укладення договору про постачання електричної енергії на будівельні майданчики); 11) паспортні дані силових трансформаторів, кабельних та/або повітряних ліній передачі електричної енергії (для споживачів, у яких розрахункові засоби обліку встановлені не на межі балансової належності) (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше); 12) довідку про перелік субспоживачів (у разі їх наявності), дані (зазначені у пп. 4 цього пункту) розрахункових засобів обліку субспоживачів (у разі укладення відповідного договору щодо об'єктів, які вводяться в експлуатацію вперше).

Із змісту листа вбачається від 01.08.2017 №549/25 (а.с.22), що під час звернення до відповідача із відповідною заявою позивачем не було дотримано положення п.5.4 ПКЕЕ, а саме не надано усі документи, які повинні надаватись для укладення договору про постачання електричної енергії. Доказів протилежного позивачем суду надано не було.

Інші обставини, на які посилається позивач у своїх додаткових поясненнях, судом до уваги не приймаються, оскільки вони не впливають на умови та підстави укладення відповідного договору, саме в цій справі.

Підсумовуючи викладене, та ураховуючи, що сторонами у справі не надано доказів щодо дотримання порядку укладення договору на постачання електроенергії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є передчасними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України покладається судом на позивача.

Керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.7, 13, 42, 73-74, 76-80, 194-221, 233, 237, 240-241 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Янюк

Повний текс рішення складений та підписаний 12.03.2018.