РІШЕННЯ

12 березня 2018 року м. ТернопільСправа № 921/720/17-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Саловська О.А.

розглянув справу

за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності Козака Ігоря Ярославовича (АДРЕСА_2, м. Тернопіль, 46000 )

до відповідача Тернопільської міської ради (вул. Листопадова, 5, м. Тернопіль, 46001)

про визнання права власності на майно.

За участі від:

позивача - Чудопалов Ю.Ю.

відповідача - не з'явився

Суть справи.

Суб'єкт підприємницької діяльності Козак Ігор Ярославович звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської міської ради про визнання права власності на будівлю з продажу послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автотранспорту (літера "Б") з прибудовою (літера "б"), загальною площею 182,8 м.кв. (119,5 м.кв. - основна площа, 63,3 м.кв. - допоміжна площа) та будівлю з продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення загальною площею 33,5 м.кв. (літера "В"), розташованих на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1 в м.Тернополі.

Вимоги позивача мотивовані тим, що він є власником приміщення складу цементу. Належний позивачу на праві власності об'єкт знаходиться за адресою АДРЕСА_1, м.Тернопіль на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_4, яка перебуває в оренді того ж СПД-ФО Козака І.Я. У період з 2005 по 2007 роки позивачем на вказаній земельній ділянці збудовано будівлю з продажу послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автотранспорту (літера "Б") з прибудовою (літера "б"), загальною площею 182,8 м.кв. (119,5 м.кв. - основна площа, 63,3 м.кв. - допоміжна площа) та будівлю з продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення загальною площею 33,5 м.кв. (літера "В"), підтвердженням чого слугує Технічний паспорт на громадський будинок, виданий 12.05.2017 ТОВ "Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області". Технічний висновок (Звіт) від 15.05.2017 вказує на те, що збудований об'єкт відповідає державним будівельним нормам, пожежним та санітарно- гігієнічним вимогам. З огляду на це та приписи ст.ст. 328,331,383 ЦК України, ФОП Козак І.Я. просить визнати право власності на збудований об'єкт.

Ухвалою суду від 11.12.2017 порушено провадження у справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 21.12.2017.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, ГПК України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 21.12.2017 судом здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого засідання, розгляд якого неодноразово відкладався, востаннє до 16.02.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено: заяву б/н, б/д (вх.№ 22063 від 12.12.2017) про ознайомлення з матеріалами справи; супровідний лист б/н, б/д (вх. 22236 від 13.12.2017), яким приєднано до матеріалів справи оригінал опису вкладення від 05.12.2017 у цінний лист №660; заяву б/н від 21.12.2017 (вх. №22757 від 21.12.2017) про доповнення підстав позову, з додатком; заперечення б/н від 01.02.2018 (вх. 4940 від 02.02.2018), з додатком.

В свою чергу, відповідачем до матеріалів справи подано: відзив б/н, б/д (вх. 22695 від 21.12.2017); письмові заперечення б/н, б/д (вх. № 5540 від 12.02.2018).

Поданою заявою б/н від 21.12.2017 представник позивача додатково наводить ч.3 ст. 376 ГПК України в якості підстави позову.

У відзиві відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю. При цьому:

- посилається на ст.ст. 328, 392, ч.2 ст. 383, ч.2 ст.331 ЦК України;

- зазначає, що самою нормою ст. 331 ЦК України не передбачено виникнення права власності на новостворений об'єкт нерухомості на підставі рішення суду;

- покликається на ч.ч.1,2,4 ст. 376 ЦК України;

- зсилаючись на ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" зазначає, що проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками та користувачами земельних ділянок у наступному порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів та реєстрація права власності;

- відповідно до п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду від 30.03.2012 №6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними;

- будівництво спірних об'єктів здійснене без документа на проведення будівельних робіт. Збудоване позивачем майно не введено в експлуатацію, оскільки акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта відсутній;

- вважає безпідставними вимоги СПД Козака Ігоря Ярославовича, оскільки з врахуванням припису ч.3 ст. 376 ЦК України та роз'яснення постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду від 30.03.2012 №6 право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. В свою чергу земельна ділянка по АДРЕСА_1, згідно умов договору оренди від 14.03.2002 надана позивачу для обслуговування викупленої ним споруди.

Зі змісту заперечень б/н від 01.02.2018, поданих представником позивача вбачається, що СПД Козак І.Я. звертався до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю з метою реєстрації права власності на збудований ним об'єкт, однак з цього приводу ним отримано відмову. Разом з цим, зазначає про відсутність претензій (щодо здійсненого позивачем будівництва) у суміжного користувача вказаної земельної ділянки - ФОП Панчука М.Ф., підтвердженням чого слугує відповідна заява останнього.

У письмових запереченнях б/н, б/д (вх. №5540 від 12.02.2018) представник відповідача також просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, з підстав наведених у відзиві, поданому 21.12.2017. Окрім цього, ним зазначено, що 30.06.2017 позивач звертався на адресу Відділу ДАБК Тернопільської міської ради з приводу введення в експлуатацію спірного нерухомого майна, за наслідками якого ним отримано відмову з приводу даного питання; ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає певний порядок, за яким власниками та користувачами земельних ділянок здійснюється проектування та будівництво об'єктів; п.10 "Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" (завт. Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461) передбачає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Ухвалою суду від 16.02.2018 у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні 02.03.2018, яке відкладалось на 12.03.2018.

12.03.2018 представником позивача через канцелярію суду подано супровідний лист б/н, б/д (вх. №7073 від 12.03.2018), яким долучено до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору та копію висновку про вартість майна.

Представником позивача в судовому засіданні 12.03.2018 підтримано позовні вимоги, з підстав наведених у позові, з врахуванням поданих заяви про доповнення підстав позову, письмових заперечень, та на підставі доказів, які ним подані в ході підготовчого провадження у справі.

Повноважний представник відповідача в судове засідання 12.03.2018 не з'явився, про час та місце проведення останнього належним чином повідомлений.

В ході розгляду справи учасникам судового процесу роз'яснювались їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 42, 46, 222, 224 Господарського процесуального кодексу України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер НОМЕР_1 11060915 В 5.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника судового процесу, суд встановив наступне:

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №4/61-690 за позовом Суб'єкта підприємницької діяльності Козак Ігоря Ярославовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" про визнання права власності на майно та зобов'язання здійснити його державну реєстрацію.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 23.03.2007 у справі №4/61-690 визнано право власності Суб'єкта підприємницької діяльності Козак Ігоря Ярославовича, АДРЕСА_2, ідентифікацій код НОМЕР_2 на приміщення складу цементу, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, АДРЕСА_1; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації", бульвар Шевченка,1, м. Тернопіль, ідентифікаційний код 33680424 провести державну реєстрацію права власності Суб'єкта підприємницької діяльності Козак Ігоря Ярославовича, АДРЕСА_2, ідентифікацій код НОМЕР_2 на приміщення складу цементу, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного рішення суду, Суб'єктом підприємницької діяльності Козаком Ігорем Ярославовичем зареєстровано право власності на приміщення складу цементу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль, підтвердженням чого слугує Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.04.2007 за №14358411, виданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації".

14.03.2002 між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та підприємцем Козаком Ігорем Ярославовичем (орендарем), на підставі рішення Виконавчого комітету №1494 від 28.11.2001, укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,1012 га (згідно з планом розташування), що знаходиться за адресою м. Тернопіль, АДРЕСА_1 (п.1 договору).

Згідно п.2 правочину земельна ділянка передається на умовах оренди терміном на 5 років (до 28.11.2006) для обслуговування викупленої споруди.

Рішенням сесії Тернопільської міської ради від 19.05.2011 №6/8/69 вирішено надати Фізичній особі - підприємцю Козаку Ігорю Ярославовичу (ід. номер НОМЕР_2) в оренду терміном на 5 років земельну ділянку площею 0,1012 га для обслуговування викупленої будівлі за адресою АДРЕСА_1.

Згодом, рішенням сесії Тернопільської міської ради від 22.10.2016 №7/12/130 поновлено ФОП Козаку І.Я. (ід. номер НОМЕР_2) договір оренди землі (кад. номер НОМЕР_4) площею 0,1012 га з моменту його закінчення терміном на 5 років для обслуговування викупленої будівлі за адресою АДРЕСА_1.

На підставі рішення Тернопільської міської ради від 19.05.2011 №6/8/69 та рішення від 21.10.2016 №7/12/130 виконані роботи по відновленню в натурі зовнішніх меж земельної ділянки для обслуговування викупленої будівлі за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль, площею 0,1012 га, відповідно до ст. 96 Земельного кодексу України, складено Акт від 14.11.2016 встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) зовнішніх меж земельної ділянки та акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, який підписаний зі сторони КП "Земельно-кадастрове бюро", Відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради та підприємця Козака І.Я. Вказаний акт вказує про передачу КП "Земельно-кадастрове бюро" відповідачу межових знаків земельної ділянки загальною площею 0,1012 га за адресою: АДРЕСА_1 в м. Тернополі в кількості 6 шт. на зберігання.

В подальшому, 21.11.2016 між Тернопільською міською радою (орендодавцем) та Фізичною особою - підприємцем Козаком Ігорем Ярославовичем (орендарем), на підставі рішення Тернопільської міської ради №6/8/69 від 19.05.2011 та № 7/12/130 від 21.10.2016, укладено договір оренди землі, відповідно до умов п.1 та п.2 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення, площею 0,1012 га (згідно з планом розташування), що знаходиться за адресою м. Тернопіль, АДРЕСА_1, з кадастровим номером НОМЕР_4, в т.ч. землі, які використовуються в комерційних цілях.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - будівлі складу цементу; інженерні мережі - побутова каналізація, водопровід. Земельна ділянка передається в оренду разом з об'єктами нерухомого майна зазначеними в п.3 договору (п.3, п.4 правочину).

Зі змісту п. 8 договору вбачається, що його укладено терміном на 5 років з 19.05.2016 до 19.05.2021.

Відповідно до умов п.15, п.16, п.17 правочину земельна ділянка передається в оренду для обслуговування викупленої будівлі; цільове призначення земельної ділянки - землі промисловості, транспорту, зв'язку, оборони та іншого призначення; цільове використання землі, згідно КВЦПЗ-03.07 - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі (п.20 договору).

В матеріалах справи міститься Акт прийому-передачі від 04.01.2017 (складений та підписаний у складі комісії - представників КП "Земельно-кадастрове бюро", Відділу земельних ресурсів Тернопільської міської ради та орендаря - Козак І.Я.), який констатує проведення обстеження вищевказаної земельної ділянки та фіксує, що на ній розташовані будівлі складу цементу. Даний акт засвідчує факт передачі в оренду Тернопільською міською радою Фізичній особі - підприємцю Козак Ігорю Ярославовичу земельної ділянки загальною площею 0,1012 га за адресою: АДРЕСА_1 у м. Тернополі з 19.05.2016 по 19.05.2021 для обслуговування викупленої будівлі.

На замовлення Козака Ігоря Ярославовича Товариством з обмеженою відповідальністю "Технічна інвентаризація нерухомості Тернопільської області" 12.05.2017 виготовлено технічний паспорт на будівлі торговельні за адресою АДРЕСА_1 у м. Тернополі, зокрема будівлю під літерою "А" - склад цементу та будматеріалів, під літерою "Б" - будівлю продажу послуг по ремонту та обслуговуванню автотранспорту, під літерою "В" - будівлю продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення, 1;2 - огорожу.

Разом з цим, в матеріалах справи міститься Технічний висновок (звіт) щодо відповідності збудованого вимогам ДБНіП за результатами проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта від 15.05.2017, щодо об'єкту "комплексу будівель з продажу послуг по ремонту та техобслуговуванню автотранспортних засобів і продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення зі складськими приміщеннями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, м. Тернопіль". Вказаний Технічний висновок (звіт) виготовлений Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Маланюком Г.П. на замовлення Фізичної особи - підприємця Козака Ігоря Ярославовича.

Маланюк Григорій Петрович згідно Кваліфікаційного сертифікату №000569 від 31.07.2012 відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єкта архітектури, виданого Атестаційною архітектурно-будівельною комісією Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, являється експертом, який пройшов професійну атестацію, що підтверджує його відповідність кваліфікаційним вимогам у сфері діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури, професійну спеціалізацію, необхідний рівень кваліфікації і знань. Вказаний Кваліфікаційний сертифікат зареєстрований у реєстрі атестованих осіб 31.07.2012 №548 та підтверджує рівень кваліфікаційних знань експерта з робіт (послуг), пов'язаних із створенням об'єктів архітектури, спроможність виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом: технічне обстеження будівель і споруд.

За результатами проведеного технічного обстеження об'єкта в цілому, стан будівель оцінюється як придатний для подальшої нормальної експлуатації без виявлених недоліків.

Також, за результатами проведеного технічного обстеження об'єктів: будівлі складу цементу та будматеріалів під літ. "А" - "А1" загальною площею - 132,4 кв.м.; в т.ч. основною площею - 126,5 кв.м. і допоміжною площею - 5,9 кв.м.; будівля під літ. "Б" і "б" з продажу послуг по ремонту та ТО автотранспорту загальною площею 182,8 кв.м.; в т.ч. основною площею - 119,5 кв.м. і допоміжною площею 63,3 кв.м.; будівля під літ. "В" з продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення загальною площею - 33,5 кв.м.; в т.ч. основною площею - 33,5 кв.м.; огорожа площею - 265, 3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 встановлено можливість їх подальшої надійної безпечної експлуатації, а також відповідність вимогам державних будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарно-гігієнічним вимогам.

Відповідно до Висновку про вартість майна нежитлових будівель загальною площею 216,3 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , м. Тернопіль, виготовленого станом на 22.05.2017 оцінювачем - ОСОБА_7 ТОВ "Орієнтир-Реформа", вбачається, що вартість будівлі продажу послуг по ремонту та обслуговуванню автотранспорту під літ. "Б" площею 182,8 кв.м. становить 272000 грн., а вартість будівлі продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення під літ. "В" площею 33,5 кв.м. становить 49900 грн.

З копії плану розташування земельної ділянки, переданої в оренду Фізичній особі - підприємцю Козаку Ігорю Ярославовичу, для обслуговування викупленої будівлі за адресою: АДРЕСА_1 у м. Тернополі, з кадастровим номером НОМЕР_4, 03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі вбачається опис меж цієї ділянки, згідно якого: землі від А до Б становлять землі Тернопільської міської ради (проїзд), землі від Б до В - землі гр. Панчук М.Ф., від В до А - землі ДП "Тернопільський завод продтоварів".

За інформацією Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого судом за запитом № НОМЕР_3 від 13.02.2018, щодо Державного підприємства "Тернопільський завод продтоварів" (АДРЕСА_1, м. Тернопіль, 46010, ідентифікаційний код юридичної особи 00374580) в реєстр 28.09.2016 внесено запис № 7002856 про державну реєстрацію припинення цієї юридичної особи, на підставі судового рішення від 25.08.2016 №10/Б-261 про припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом, винесеного Господарським судом Тернопільської області.

П. 4 ч.1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" вказано, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

З врахуванням приписів вищенаведеної норми, та за наявними у Єдиному державному реєстрі ЮО, ФОП та ГФ даними - Державне підприємство "Тернопільський завод продтоварів", станом на час розгляду справи №921/720/17-г/6 як юридична особа припинило свою діяльність.

Згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

В матеріалах справи міститься заява Фізичної особи - підприємця Панчука Миколи Федоровича, зроблена ним 01.02.2018, в якій він підтверджує, що будь-яких претензій, конфліктних ситуацій чи спорів щодо меж земельних ділянок, а також щодо будівель, які збудовані суміжним землекористувачем Козаком Ігорем Ярославовичем на орендованій ним земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 в м. Тернополі немає.

Листом №130/27 від 04.07.2017 Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, за результатами розгляду звернення Козака І.Я. від 30.06.2017 повідомив останньому: станом на 04.07.2017 процедура прийняття в експлуатацію самочинно збудованих об'єктів нерухомості передбачена Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2017 "Про затвердження порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", п.10 якого визначає, що у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду, він приймається в експлуатацію згідно з зазначеним Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта; технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат; на підставі інформації, отриманої під час технічного обстеження, з урахуванням виду, складності, технічних та інших особливостей об'єкта, проведених заходів, передбачених Порядком, а також даних технічного паспорта, проектної та іншої технічної документації на об'єкт (за наявності) виконавець проводить оцінку технічного стану об'єкта та складає звіт про проведення технічного обстеження за формою, наведеною в додатку 1 до зазначеного Порядку; пронумерований, прошнурований звіт підписується та скріплюється особистою печаткою виконавця і затверджується суб'єктом господарювання, який проводив технічне обстеження (для юридичних осіб); наступним кроком являється заповнення та подання до органу архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність до експлуатації самочинно збудованого об'єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду яка є додатком 5 до зазначеного Порядку, адже п.12 Порядку передбачено, що експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється; реєстрація декларації здійснюється шляхом внесення даних до реєстру з дотриманням вимог Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та "Про адміністративні послуги"; звертає увагу Козака І.Я. на те, що відповідно до ч.5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це право не порушує права інших осіб.

Отримана позивачем від Відділу ДАБК Тернопільської міської ради відмова щодо введення в експлуатацію самочинно збудованого ним об'єкту нерухомості, відсутність у ФОП Козака І.Я. правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на нерухоме майно, що перешкоджає подальшому оформленню і реєстрації у встановленому порядку права власності на об'єкт нерухомості, а відтак і можливості вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, стали підставою для звернення позивача до суду із позовом про захист його майнового права та інтересу.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на нерухоме майно, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Конституції України, Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання.

Згідно з ч. 4 ст. 41 Основного закону та ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право приватної власності є непорушним та ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За вимогами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з положеннями ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до ст. 144 ГК України майнові права суб'єктів господарювання виникають внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Захист цивільних прав та інтересів забезпечується застосуванням передбачених Цивільним і Господарським кодексами України засобів захисту.

Згідно ч.ч. 3,5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства; у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 5 ст. 376 ЦК України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги котрого звернені до суду який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом такого позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача щодо індивідуально визначеного майна. Підставою ж позову, є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно.

За правилами ч.2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав.

Позивачем у позові про визнання права власності може бути будь-який учасник цивільних відносин, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб.

Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається у належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майно, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин.

Порядок набуття права власності на самочинне будівництво передбачений ст. 376 Цивільного кодексу України, яка є спеціальною нормою в регулюванні спірних правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений.

Наведеної правової позиції дотримується і Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень про визнання права власності на об'єкти самочинного будівництва, яка викладена в постанові Верховного Суду України від 12.02.2008 у справі № 11/30-07.

У положеннях спеціальної матеріально-правової норми, що міститься в ч.1 ст.376 ЦК України, поняття самочинного будівництва визначається за наявності однієї з умов: 1) збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) збудований без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Порядок набуття права власності на самочинне будівництво передбачений ст. 376 ЦК України, яка є спеціальною нормою в регулюванні таких правовідносин, оскільки унормовує відносини, що виникають у тих випадках, коли загальний порядок будівництва був порушений.

Тобто, право власності на самочинно побудовані об'єкти набувається не в загальному порядку, а в спеціальному - на підставі рішення суду, прийнятого у відповідності до вимог ст. 376 Цивільного кодексу України, відповідно до ч. 5 якої на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Із змісту ч.5 ст.376 ЦК України вбачається, що при вирішенні справ за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, потрібно встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є порушені будівельні норми та правила істотними.

Така ж правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 30.11.2011 у справі №10/143/10 та від 28.08.2013 у справі №5023/6088/12.

Згідно із п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 року № 750) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об'єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об'єкта.

Технічне обстеження проводиться суб'єктом господарювання, який має у своєму складі відповідних виконавців, що згідно із Законом України "Про архітектурну діяльність" одержали кваліфікаційний сертифікат, або фізичною особою - підприємцем, яка згідно із зазначеним Законом має кваліфікаційний сертифікат (далі - виконавці).

Таким чином, законодавством передбачено особливий порядок визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за рішенням суду, яке не звільняє позивача від обов'язку прийняття об'єкту в експлуатацію у встановленому порядку.

Відповідно до змісту пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України, ст.ст.13, 73-74, 76-77 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В ході розгляду справи судом встановлено наступне:

- за переліком та місцем знаходженням на земельній ділянці за кадастровим номером НОМЕР_4 нерухоме майно - будівлю під літерою А (склад цементу та будматеріалів) за адресою АДРЕСА_1 у м. Тернополі, яке належить позивачу на підставі рішення Господарського суду Тернопільської області від 23.03.2007 у справі №4/61-690, та за договором від 16.10.2000 купівлі-продажу (укладеного між позивачем та Тернопільським заводом продтоварів) нежитлового приміщення. Означений договір у встановленому законом порядку недійсним не визнано, не розірвано, а рішення суду від 23.03.2007 у справі №4/61-690 не скасоване та набрало законної сили;

- спірне майно (будівля з продажу послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автотранспорту (літера "Б") з прибудовою (літера "б"), загальною площею 182,8 м.кв. (119,5 м.кв. - основна площа, 63,3 м.кв. - допоміжна площа) та будівля з продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення загальною площею 33,5 м.кв. (літера "В") самочинно збудовано позивачем на орендованій ним земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1 в м. Тернополі, що була надана ФОП Козаку І.Я. для експлуатації та обслуговування набутого раніше ним у власність нежитлового приміщення - будівлі складу цементу та будматеріалів під літ. "А" загальною площею - 132,4 кв.м., за тією ж адресою;

- відповідно до Технічного висновку (звіту) від 15.05.2017, виготовленого СПД Маланюком Г.П., при обстежені спірних самочинно збудованих об'єктів під літерами об'єктів під літерами "Б" та "В в цілому, стан будівель оцінюється як придатний для подальшої нормальної експлуатації без виявлених недоліків та встановлено можливість їх подальшої надійної безпечної експлуатації, а також відповідність вимогам державних будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки та санітарно-гігієнічним вимогам;

- здійснене позивачем самочинне будівництво не порушує прав інших осіб. Один із суміжних землекористувачів земельної ділянки, на якій самочинне будівництво проведене - ФОП Панчук М.Ф. підтверджує дану обставину у власній заяві, а діяльність іншого суміжного землекористувача - ДП "Тернопільський завод продтоварів" припинена на підставі рішення суду. А відтак, матеріали справи не містять доказів порушення прав інших осіб при визнанні права власності на нерухоме майно за позивачем.

З метою здачі самочинно збудованих об'єктів в експлуатацію (а як наслідок і подальшого оформлення права власності на нього) Козак І.Я. звертався із відповідною заявою від 30.06.2017 до Відділу Державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради, на що отримав відмову відповідного контролюючого органу.

Таким чином, наявні усі обставини, визначені ч.5 ст. 376 ЦК України для визнання права власності на самочинне будівництво.

Іншого можливого способу захисту свого права, як його визнання в судовому порядку, у позивача немає.

Позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інший спосіб створюється неможливість реалізації ним свого права власності, бодай через сумніви щодо такого права у інших осіб.

Зазначена правова позиція знайшла своє відображення у судовій практиці, зокрема у постанові Вищого господарського суду України від 09.10.2012 у справі №5005/3756/2011.

Судом встановлено, що здійснене позивачем самочинне будівництво не порушує права інших осіб, здійснене на земельній ділянці, що знаходиться в оренді СПД Козака І.Я., а питання прийняття в експлуатацію самочинного будівництва було предметом розгляду компетентного державного органу (Відділу ДАБК), який рекомендував звернутися до суду з метою отримання судового рішення про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно.

З огляду на вищенаведене та приписи ч.5 ст. 376 ЦК України, позовні вимоги ФОП Козака І.Я. підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

1. Визнати за Суб'єктом підприємницької діяльності Козаком Ігорем Ярославовичем (АДРЕСА_2, м. Тернопіль, номер НОМЕР_2, ІНФОРМАЦІЯ_1) право власності на наступні об'єкти, що знаходяться на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1 в м. Тернополі:

- будівлю з продажу послуг по ремонту та технічному обслуговуванню автотранспорту (літера "Б") з прибудовою (літера "б"), загальною площею 182,8 м.кв. (119,5 м.кв. - основна площа, 63,3 м.кв. - допоміжна площа);

- будівлю з продажу автозапчастин та послуг з їх встановлення загальною площею 33,5 м.кв. (літера "В").

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 15 березня 2018 року.

Суддя І.П. Шумський