ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття провадження

13 березня 2018 року Справа № 923/80/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., при секретарі Горголь О.М., розглянувши справу

за позовом: ОСОБА_1, м.Нова Каховка

до: Правління гаражного кооперативу "Славутич" в особі виконуючого обов'язки голови правління Бокши Олександра Миколайовича, м.Нова Каховка

про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1;

від відповідача: Бокша О.М. (керівник), Мізіна О.І., представник за довіреністю № 12/03/02 від 12.03.2018р.;

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою від 25.01.2018 року (вх.суду № 160/18) до Правління гаражного кооперативу "Славутич" в особі виконуючого обов'язки голови правління Бокши Олександра Миколайовича, в якій просить скасувати всі рішення, оформлені від імені загальних зборів членів гаражного кооперативу "Славутич" від 30 травня 2016 року, скасувати державну реєстрацію Статуту гаражного кооперативу "Славутич" зі змінами від 16 серпня та від 15 грудня 2016 року, на підставі ст.ст. 15, 16 Закону України "Про кооперацію", ст.ст. 4, 7, 8, 13, 20, 24 Господарського процесуального кодексу України.

В прохальній частині позовної заяви, позивач просить розглядати справу в режимі відеоконференції з забезпеченням її проведення в Новокаховському міському суді Херсонської області.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 05.02.2018 року позовну заяву від 25.01.2018 року ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви від 25.01.2018 року в строк до 19.02.2018 року шляхом надання відомостей щодо поштового індексу (відповідача), ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (відповідача), реєстраційний номер облікової картки платника податків (позивача) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (позивача), офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомостей щодо вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви та підтвердження про те, що ним не подано іншого позову до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

22.02.2018 року (вх.суду № 1738/18) Господарський суд Херсонської області отримав від ОСОБА_1 заяву від 18.02.2018 року з уточненою позовною заявою.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 23.02.2018 року відкрито провадження у справі № 923/80/18. Розгляд справи постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні по справі № 923/80/18 в режимі відеоконференції. Підготовче судове засідання призначено на 13.03.2018 року.

Розгляд справи здійснювався з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з'ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: 1) залишення позовної заяви без розгляду; 2) закриття провадження у справі; 3) закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Так, в силу статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб'єктний склад правовідносин і характер діяльності суб'єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов'язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов'язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов'язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов'язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов'язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб'єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб'єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб'єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб'єктної юрисдикції справ відповідно до статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 20 ГПК; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв'язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З поданої позивачем позовної заяви вбачається, що предметом позовних вимог є скасування рішень, оформлених від імені загальних зборів членів гаражного кооперативу "Славутич" від 30.05.2016, скасування державної реєстрації статуту гаражного кооперативу "Славутич" зі змінами від 16.08.2016 та від 15.12.2016, сторонами яких є фізична особа ОСОБА_1 та Правління гаражного кооперативу "Славутич" в особі виконуючого обов'язки голови правління Бокши Олександра Миколайовича.

Разом з тим, в підготовчому судовому засіданні позивач наполягає на тому, що відповідачем у даній справі є саме Бокша Олександр Миколайович, як фізична особа, а не як голова правління гаражного кооперативу "Славутич".

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги спрямовані до фізичної особи - Бокши Олександра Миколайовича.

Враховуючи ту обставину, що спір має ознаки корпоративного спору, однак відповідачем у справі є фізична особа, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

Одночасно суд зазначає, що розгляд даної справи віднесено до суду загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 4, 5, 18, 20, 46, 185, п.1 ч.1 ст.231, ст.ст.232, 233, 234, ч.1 ст.235, 240, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

1.Закрити провадження у справі № 923/80/18 за позовом ОСОБА_1 до Правління гаражного кооперативу "Славутич" в особі виконуючого обов'язки голови правління Бокши Олександра Миколайовича про визнання недійсними та скасування рішень загальних зборів на стадії підготовчого засідання.

2.Ухвалу надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з приписами ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту ухвали 15.03.2018 року.

Суддя В.В.Литвинова