ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 Справа № 904/10626/17
За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 13 164,48грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 13 164,48 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що за залізничними накладними №№50705367, 50708783, 50706068, 50705953, 50703743, 50703776 на станцію призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці прибули вагони з вантажем на адресу ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", залізницею повідомлено відповідача про готовність подавання вагонів. У звязку з несвоєчасним забиранням одержувачем вантажу на свою підїзну колію, спірні вагони затримані станцією призначення, про що складено відповідний акт загальної форми ГУ-23 №4228 від 28.06.17. За час затримки вагонів з вини відповідача станцією Кривий Ріг Головний Придніпровської залізниці нарахована плата за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46: №№30069606, 30069605, 30069600, 03079623, 03079622, 02079610, 02079611, 05079648 у розмірі 13 164,48 грн. Вищевказані відомості плати за користування вагонами підписані працівниками ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" із запереченнями щодо сплати нарахованої суми у звязку з відсутністю вини підприємства в період форс-мажорних обставин (збій в роботі компютерних систем, вірусна атака).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.18 відкрито провадження у справі №904/10626/17, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників, відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого проти позову заперечував, посилаючись на те, що затримка сталася у звязку з настанням форс-мажорних обставин, а саме, кібератаки на електронну систему ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", у зв'язку з чим відсутня вина відповідача у затримці вагонів та підстави для нарахування плати за користування вагонами.

Крім того, відповідач вказує на те, що згідно з вимогами п. 5.2 договору ПР/ДН-2-07/138/1808/Нюп від Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги відповідачем належним чином повідомлено позивача листом №23-06/337 від 30.06.17 про неможливість виконання договірних зобовязань та настання форс-мажорних обставин.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2012 між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі позивач залізниця) та Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" (далі відповідач, власник колії), укладений договір № ПР/М-12-1334/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", яка примикає до станції Кривий Ріг-Головний, Кривий Ріг, Батуринська, Новоблочна Придніпровської залізниці (далі - договір).

Відповідно до пункту 1 договору, статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатуються під'їзні колії, які належать власнику, що примикає:

- до станції Кривий Ріг Головний: у парній горловині через стрілку № 54. Межею підїзної колії є вихідний сигнал "Чс" станції Кривий Ріг-Головний;

- до станції Кривий Ріг: в непарній горловині через стрілку № 49. Межею підїзної колії є ізостик, який розташований на відстані 38 м від вістря стрілки № 49 у напрямку стрілки № 51;

- до станції Батуринська: у парній горловині через стрілку № 4. Межею підїзної колії є граничний стовпчик стрілочного переводу № 4 станції Батуринська;

- до станції Новоблочна: стрілкою № 11 до колії № 3 станції. Межами є: зі сторони станції Новобункрена власника вхідний сигнал "Нн", що знаходиться на 11 км ПК-6 перегону Новобункерна Новоблочна; зі сторони станції Східно-Прийомовідправна власника вхідний сигнал "Нв", що знаходиться на 10 км перегону Східно-Прийомовіправна-Новоблочна. Підїзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Розгорнута довжина підїзної колії складає 854 667 погонних метрів. У межах смуги відведення підїзною колією і спорудами власника колії зайнято ділянку землі площею 19 700 кв.м (пункти 2, 3 договору).

Згідно з пунктом 6 договору вагони для підїзної колії з металобрухтом передаються зі станції Кривий Ріг на одну із колій станції Промислова власника колії.

Здавання вагонів на під'їзну колію здійснюється за інтервалами:

- на станцію Східна-Прийомовідправна 2,0 години;

- на станцію Промислова 1,0 година;

- на станцію Новобункерна - 4,0 години.

Подача двох составів підряд з однорідним вантажем (вугілля, вапняк, кокс, обкотиші) на одну промислову станцію не допускається. Подача вагонів з аглорудою і порожніх на піввагонів будь-якої форми власності виконуються поза інтервалом (пункт 5 договору).

Про готовність вагонів до забирання прийомоздавальник власник колії у письмовому вигляді повідомляє прийомоздавальника залізниці врученням відомостей на здачу вагонів з підїзної колії (пункт 8 договору).

Забирання усіх вагонів з приймально-здавальних колій відповідача локомотивом залізниці здійснюється не пізніше ніж через 4,0 години після закінчення приймально-здавальних операцій (пункт 12 договору).

При укладанні договору сторони домовились, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за подачу, забирання вагонів згідно з Тарифним керівництвом № 1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними в Тарифному керівництві №1 (Збірник тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги);

- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує Залізниця для власника колії згідно з діючими нормативно-правовими актами.

Власник колії відшкодовує залізниці витрати на утримання смуги відведення в розмірі 29 550 грн. 00 коп. за рік без ПДВ. Списання здійснюється розрахунковим підрозділом залізниці з особового рахунку власника колії. За наступний рік збір стягується одноразово у першій декаді січня.

Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України з урахуванням оголошених Укрзалізницею коефіцієнтів шляхом здійснення попередньої оплати через розрахунковий підрозділ залізниці (пункт 16 договору).

У пункті 21 договору сторони визначили, що договір укладено на п'ять років - з 17.11.2012 по 16.11.2017 включно.

15.12.2015 сторони уклали додаткову угоду № 6/7 до договору № ПР/М-12-1334/НЮдч від 16.11.2012, відповідно до якої сторонами договору були визначені: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" та Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг".

27.06.17 залізницею були прийняті 52 вагони із вантажем вугіль для перевезення потягом № 4819-85-4670 на станцію призначення Кривий Ріг - Головний Придніпровської залізниці на адресу відповідача - Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг".

Після прибуття вагонів на станцію призначення Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці позивачем було повідомлено відповідача про прибуття вагонів на його адресу та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи №2367 в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження (форми ГУ 2) на станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці.

Вагони, які прибули на адресу відповідача своєчасно не забиралися на підїзну колію, у звязку з чим станцією затримки Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці складено акт загальної форми ГУ-23: № 4228 від 28.06.17.

За весь час знаходження спірних вагонів на станції Кривий Ріг-Головний Придніпровської залізниці в очікуванні подачі під вантажні операції через неприйняття їх на під'їзну колію, залізницею нарахована плата за користування вагонами у сумі 13 164,48грн. з ПДВ, яка включена до відомостей плати за користування спірними вагонами за відомостями форми ГУ-46: №№30069606, 30069605, 30069600, 03079623, 03079622, 02079610, 02079611, 05079648. Вищевказані відомості плати за користування вагонами підписані відповідальними працівниками ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" із запереченнями проти сплати нарахованої суми по причині відсутності вини підприємства.

Підставою для звернення позивача з даним позовом до суду, є несплата Відповідачем плати за користування спірними вагонами у сумі 13 164,48 грн., що і стало причиною спору.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 71 Статуту, залізниць України взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором; порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватись лише за наявності вини у сторони у зобов'язанні.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що станцією Кривий Ріг Головний були оформлені відповідні документи, у тому числі акт форми ГУ-23, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№ 30069606, 30069605, 30069600, 03079623, 03079622, 02079610, 02079611, 05079648 у загальній сумі 13 146,48 грн.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач вказує на те, що затримка сталася у звязку з настанням форс-мажорних обставин, а саме: кібератака на електронну систему ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", у зв'язку з чим відсутня вина відповідача у затримці вагонів та підстави для нарахування плати за користування вагонами.

Розглянувши зазначені заперечення Відповідача, суд зазначає наступне.

Розрахунки за перевезення вантажу між залізницею і Відповідачем здійснюються на підставі договору №ПР/ДН-02-07/138/1808/НЮп Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 02.01.2008р.

Відповідно до п. 5.1 договору, у разі настання обставин, через які одна із сторін не могла повністю або частково виконати зобовязання за цим договором, строк виконання договору відкладається на час цих обставин.

Пунктом 5.2 договору, погоджено, що сторона яка не може виконати зобовязання за цим договором через форс-мажорні обставини, терміново повідомляє про це іншу сторону договору.

Як зазначає відповідач, виконуючи вимог п. 5.2 договору, він належним чином повідомив позивача листом №23-06/337 від 30.06.17 про неможливість виконання договірних зобовязань та настання форс-мажорних обставин.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу України, у випадку, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних та невідворотних обставин за певних умов здійснення господарської діяльності.

Статтею 617 Цивільного кодексу України, визначено випадки звільнення особи, яка порушила зобов'язання, від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Перелік обставин непереборної сили (форс-мажору) міститься в п.3.1. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зі змінами та доповненнями від 26.04.2016 р.

Засвідчення форс-мажорних обставин здійснює Торгово-промислова палата України, оскільки саме цей орган уповноважений в Україні засвідчувати обставини непереборної сили з усіх питань договірних відносин, а також інших питань, зобов'язань/обов'язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування (п. 4.1. Регламенту ТПП).

Документом, що засвідчує форс-мажорні обставини, є Сертифікат встановленої форми про форс-мажорні обставини виданий Торгово-промисловою палатою України або уповноваженою регіональною Торгово-промисловою палатою, який повинен бути зареєстрованим в Реєстрі сертифікатів про форс-мажорні обставини.

В порушення вимог ст. 77 ГПК України, Відповідач не надав суду допустимих доказів в підтвердження існування форс-мажорних обставин. При цьому, суд не бере до розгляду надану відповідачем постанова ГУ національної поліції в Дніпропетровській області від 11.07.17, згідно з якою ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" залучено до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 від 28.06.2017, як потерпілого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.361 КК України (кібератака на підприємствах різних форм власності на території Дніпропетровської області), оскільки допустимим доказом існування форс-мажорних обставин є виключно сертифікат ТПП.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до умов п. 4.6 договору №ПР/ДН-02-07/138/1808/НЮп від 02.01.2008, залізниця не несе відповідальність за затримку або недостачу електронних перевізних документів, якщо це викликано несправностями програмно-технічних засобів та каналів звязку, що належать та використовуються вантажовідправником для доступу до автоматизованих систем залізниці.

У випадку припинення електронного документообігу через технічну несправність системи АС Клієнт УЗ, однією із сторін приймання та відправлення вантажів виконується із застосуванням паперової накладної у порядку передбаченому Приймання та видачі вантажу.

З даного приводу, листом № М-05/706 від 05.07.2017 Позивач повідомив Відповідача про можливість отримувати вантажі за паперовими накладними на звернення.

Враховуючи наведені положення чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, а також матеріали справи, суд вважає доведеним факт затримки спірних вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці з вини відповідача, який несвоєчасно забирав вагони на станції призначення, що привело до їх скупчення в очікуванні подачі під вантажні операції. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач у встановленому порядку повідомив відповідача про надходження вантажів на його адресу та час подавання вагонів на залізничну підїзну колію відповідача, проте, відповідачем подані вагони не були вчасно забрані. Час затримки вагонів у встановленому порядку зафіксовано актом загальної форми, плата за користування вагонами, її розмір зазначено у відповідних відомостях форми ГУ-46.

За викладеного суд вбачає підстави для висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами в зв'язку з чим, вимоги щодо стягнення відповідної плати в розмірі 13 164,48 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи приписи п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" (50095, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Орджонікідзе, будинок 1; ідентифікаційний код 24432974) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108, ) 13 164.48грн. плати за користування вагонами, 1 600,00 грн. витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.03.2018

Суддя ОСОБА_1