УХВАЛА

16 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/76/15

УХВАЛА

16 березня 2018 року

м. Київ

Справа № 905/76/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК високовольтні мережі"

до Комунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу"

за участю органу виконання судового рішення: Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення 13983578,73грн.

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017, що підтверджується відбитком штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі № 905/76/15.

06.03.2018 зазначена касаційна скарга разом зі справою № 905/76/15 надійшла до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Однак касаційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) було встановлено обов'язок скаржника додавати до скарги докази сплати судового збору і надіслання касаційної скарги іншій стороні у справі.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Згідно положень підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 встановлено в сумі 1600,00 грн.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги), судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 1 600,00 грн., яка має бути перерахована за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 "Про надання реквізитів рахунку").

Разом з тим до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Водночас заявлено клопотання про відстрочення його сплати, яке обґрунтоване, тим що Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахункове - касове обслуговування якої відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній до 15.12.2017), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Враховуючи викладене, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, враховуючи положення п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), статті 8 Закону України "Про судовий збір", суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, та керуючись ч. 2 ст. 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017) залишає касаційну скаргу без руху, з наданням строку для усунення недоліків, а саме - сплати судового збору у сумі 1 600 грн.

Керуючись статтями 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017), статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Донецької області від 04.10.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.12.2017 у справі №905/76/15 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 13 квітня 2018 року.

3. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Я. Чумак