РІШЕННЯ

Іменем України

27 лютого 2018 року Справа № 927/1159/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи Товариства з обмеженою відповідальністю Інкріс-Агро, вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014

до Товариства з обмеженою відповідальністю Олкар, пр.-т Перемоги, буд. 39, оф. 14, м. Чернігів, 14000

про стягнення 13273104 грн. 71 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №628 від 13.12.2017, ОСОБА_2, паспорт серія МВ4330300 виданий Зарічним РВ СМУГУМВС України в Сумській області від 30.03.2010, керівник; ОСОБА_3, довіреність №113 від 26.02.2018.

відповідача: не прибув;

встановив:

Товариством з обмеженою відповідальністю Інкріс-Агро подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Олкар про стягнення заборгованості у сумі 9527029 грн. 47 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки на умовах товарного кредиту №13-Ш від 27.03.2017, штраф у суму 1905405 грн. 89 коп., 28% річних у сумі 429101 грн. 59 коп., інфляційних нарахувань у сумі 176878 грн. 52 коп., відсотків за користування кредитом (1%) разом з ПДВ у сумі 59742 грн. 43 коп., суми втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп.

У підготовчому судовому зсіданні 20.02.2018 позивачем суду надано письмову заяву №93 від 15.02.2018 про збільшення позовних вимог на 639877 грн. 32 коп., відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 9527029 грн. 47 коп., штраф у суму 1905405 грн. 89 коп., 28% річних у сумі 926073 грн. 47 коп., інфляційних нарахувань у сумі 319783 грн. 96 коп., відсотків за користування кредитом (1%) разом з ПДВ у сумі 78571 грн. 65 коп., суму втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп.

Заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає положенням п. 2 ч. 2 ст. 46 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а тому прийнята судом до розгляду.

Таким чином, новою ціною позову є 13273104 грн. 71 коп.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.02.2018 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 27.02.2018.

У судове засідання прибули повноважні представники позивачів у даній справі.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином шляхом надсилання за його юридичною адресою ухвали господарського суду від 20.02.2018, заяв та клопотань до суду не направив.

27.02.2018 на адресу Господарського суду Чернігівської області підприємством звязку повернуто поштове відправлення, а саме ухвала суду, надіслана судом відповідачеві за даним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю Олкар, (юридична адреса: пр. Перемоги, буд. 39, оф. 14, м. Чернігів, 14000), із зазначенням причини повернення: за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 6 п. 4 с. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідач у справі належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Представником позивача у судовому засіданні 27.02.2018 позовні вимоги підтримано у повному обсязі.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

27.03.2017 сторонами у справі укладений договір поставки на умовах товарного кредиту №13-Ш (далі за текстом - договір) (а.с. 12-14), у відповідності з умовами пункту 1.1-1.2 якого у строки, визначені договором, постачальник (позивач у справі) зобов'язався передати у власність покупця (відповідач у справі) продукцію виробничо-технічного призначення (надалі товар), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити його ціну, сплативши за нього визначену договором ціну, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом у сумі, визначеній відповідно до умов договору. Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару та нарахованих відсотків, а також інші умов, визначені в додатках до договору, які є невід'ємною його частиною. Фактична номенклатура, асортимент та кількість по задоволеним постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних. Перераховані аванси зараховуються в оплату товару, який було реалізовано в першу чергу.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна вартість договору складається з загальної вартості товару, визначену із урахуванням вимог п.п. 2.2-.2.5 договору, що передається за договором та сум належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість (ціна) товару встановлюється у гривнях і відображення у додатках до договору.

У пункті 2.6 договору зазначено, що покупець проводить розрахунки з постачальником на умовах внесення оплати вартості (ціни) товару, визначеної із урахуванням вимог п.п. 2.2-2.5, у вигляді авансової частини та відстроченого платежу, у розмір, вказаних у додатках до договору, шляхом перерахування коштів у національній валюті на банківський рахунок постачальника.

Сторонами укладено додатки до договору, у яких погоджено номенклатуту товару, кількість, ціну, суму та порядок оплати.

Відповідно до п. 3.2 договору покупець зобовязаний провести оплату за товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів, передбачених п. 2 договору та додатку до договору.

Пунктом 9.2 визначено, договір набирає чинності з моменту його підписання.

Позивач свої зобов'язання за договором та додатками виконав у повному обсязі, поставивши відповідачеві товар на загальну суму 9527029 грн. 47 коп., а саме:

Згідно додатку №ІА000000221 від 27.03.2017, видаткової накладної №291 від 18.04.2017 поставлено товар на суму 2023912 грн. 80 коп.

Згідно додатку №ІА000000223 від 27.03.2017, видаткової накладної №415 від 25.04.2017, видаткової накладної №446 від 26.04.2017, видаткової накладної №549 від 05.05.2017 поставлено товар на суму 1513980 грн. 96 коп.

Згідно додатку №ІА000000224 від 27.03.2017, видаткової накладної №414 від 25.04.2017, видаткової накладної №558 від 10.05.2017, поставлено товар на суму 2536743 грн. 60 коп.

Згідно додатку №ІА000000226 від 27.03.2017, видаткової накладної №290 від 18.04.2017 поставлено товар на суму 1349275 грн. 20 коп.

Згідно додатку №ІА000000545 від 28.04.2017, видаткової накладної №624 від 12.05.2017 поставлено товар на суму 664 грн. 56 коп.

Згідно додатку №ІА000000613 від 05.05.2017, видаткової накладної №544 від 05.05.2017 поставлено товар на суму 39014 грн. 64 коп.

Згідно додатку №ІА000000693 від 12.05.2017, видаткової накладної №650 від 12.05.2017 поставлено товар на суму 117550 грн. 80 коп.

Згідно додатку №ІА000000989 від 08.06.2017, видаткової накладної №1028 від 12.06.2017 поставлено товар на суму 13462 грн. 62 коп.

Згідно додатку №ІА000001931 від 12.10.2017, видаткової накладної №1920 від 12/10.2017 поставлено товар на суму 12854 грн. 22 коп.

Згідно додатку №ІА00000855 від 01.11.2017, видаткової накладної №1981 від 01.11.2017 поставлено товар на суму 284501 грн. 93 коп.

Згідно додатку №ІА00000891 від 01.11.2017, видаткової накладної №1983 від 01.11.2017 поставлено товар на суму 80 751 грн. 60 коп.

Згідно додатку №ІА00000988 від 01.11.2017, видаткової накладної №1985 від 01.11.2017 поставлено товар на суму 161 287 грн. 20 коп.

Згідно додатку №ІА00001082 від 01.11.2017, видаткової накладної №1986 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 249245 грн. 40 коп.

Згідно додатку №ІА00001179 від 01.11.2017, видаткової накладної №1987 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 119365 грн. 56 коп.

Згідно додатку №ІА00001294 від 01.11.2017, видаткової накладної №1988 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 82825 грн. 92 коп.

Згідно додатку №ІА00001319 від 01.11.2017, видаткової накладної №1989 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 26336 грн. 45 коп.

Згідно додатку №ІА00001324 від 01.11.2017, видаткової накладної №1990 від

01.11.2017поставлено товар на суму 91465 грн. 92 коп.

Згідно додатку №ІА00001332 від 01.11.2017, видаткової накладної №1991 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 100115 грн. 64 коп.

Згідно додатку №ІА00001354 від 01.11.2017, видаткової накладної №1992 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 38993 грн. 40 коп.

Згідно додатку №ІА00001378 від 01.11.2017, видаткової накладної №1993 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 38993 грн. 40 коп.

Згідно додатку №ІА00001383 від 01.11.2017, видаткової накладної №1994 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 128112 грн. 60 коп.

Згідно додатку №ІА00001438 від 01.11,2017,видаткової накладної №1995 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 30163 грн. 85 коп.

Згідно додатку №ІА00001527 від 01.11.2017, видаткової накладної №1996 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 207388 грн. 80 коп.

Згідно додатку №ІА00001860 від 01.11.2017, видаткової накладної №1997 від

01.11.2017 поставлено товар на суму 280022грн. 40 коп. (а.с. 15-65)

Факт отримання товару за вказаними накладними відповідачем не спростовано. Відповідач у порушення умов договору та додатків до нього, розрахунок за поставлений товар не здійснив.

Заборгованість у розмірі 9527029 грн. 47 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

Відповідно до п. 7.2 договору у випадку порушення умов договору постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з оплати у встановлені договором терміни вартості (ціни) товару та/або відсотків за користування товарним кредитом. За порушення умов договору покупець :

А) сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню у розмірі 0,1% від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення поставки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від суми боргу з кожен день прострочення;

Б) сплачує штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання;

В) сплачує на користь постачальника 28% річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

З посиланням на п. 7.2 (Б) договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 1905405 грн. 89 коп., що позивач обґрунтовує наявним у позовній заяві розрахунком. (а.с. 4).

На підставі п. 7.2 (В) та приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 28% річних за період просточення платежу з 02.10.2017 по 14.12.2017, з 01.11.2017 по 14.12.2017, з 03.11.2017 по 14.12.2017, з 15.12.2017 по 20.02.2018 у загальному розмірі 926073 грн. 47 коп., а також інфляційні нарахування за жовтень 2017 - січень 2018 у загальному розмірі 319783 грн. 96 коп., що позивач обґрунтовує наявними у матеріалах справи розрахунками. (а.с. 5,126).

Пунктом 2.7 договору за користування товарним кредитом покупець сплачує на користь постачальника відсотки, розмір яких передбачений додатком до договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обовязковій оплаті покупцем.

У додатках до договору вказано, що кредит надається під 1% річних.

Відповідно до п. 2.8 договору строк користування товарним кредитом починається з дня, передбаченого додатком до договору, але не раніше дня наступного за днем отримання товару покупцем, та закінчується у день повного розрахунку покупцем за поставлений товар.

З посиланням на п. 2.7 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1% (разом з ПДВ) за користування товарним кредитом за період з 19.04.2017 по 14.02.2018 у розмірі 78571 грн. 65 коп. та суму втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп. на підставі розділу 2 договору.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань з оплати одержаного за договором поставки на умовах товарного кредиту №13-Ш від 27.03.2017 товару.

Договір від 27.03.2017 №13-Ш, що укладений сторонами у даній справі, за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт поставки обумовленого договором товару за вищезазначеними накладними на загальну суму 9527029 грн. 47 коп. (а.с. 15-65).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Вартісті поставленого товару у визначений п. 2.6 договору строк відповідач не сплатив, сума заборгованості склала 9527029 грн. 47 коп., що відповідачем у справі не спростовано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за поставлений товар у сумі 9527029 грн. 47 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, й вимога позивача про стягнення з відповідача відповідно до пункту 7.2 (Б) договору штраф у розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобовязання у розмірі 1905405 грн. 89 коп., оскільки відповідачем було порушено договірні зобовязання щодо вчасної оплати поставленого позивачем товару.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача на підставі п. 7.2 (В) та приписів ст. 625 Цивільного кодексу України 28% річних за період просточення платежу з 02.10.2017 по 14.12.2017 у розмірі 425298 грн. 00 коп., за період з 01.11.2017 по 14.12.2017 у розмірі 423 грн. 98 коп., за період з 03.11.2017 по 14.12.2017 у розмірі 60374 грн. 55 коп., за період з 15.12.2017 по 20.02.2018 у розмірі 496971 грн. 88 коп., що фактично складає 983068 грн. 41 коп. Проте, позивач у прохальній частині позовної заяви просить стягнути з відповідача 28% річних у сумі 429101 грн. 59 коп., а тому суд розглядає заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача 28% річних із заявленої суми - 429101 грн. 59 коп., що з урахуванням збільшення складає 926073 грн. 47 коп. Враховуючи заявлений до стягнення з відповідача розмір 28% річних у сумі 926073 грн. 47 коп., стягненню з відповідача підлягають стягненню у заявленому розмірі позивачем 28% річних у сумі 926073 грн. 47 коп.

Наданий позивачем розрахунок вказаних інфляційних нарахувань за жовтень 2017 - січень 2018 у загальному розмірі 319783 грн. 96 коп. є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

З посиланням на п. 2.7 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1% (разом з ПДВ) за користування товарним кредитом за період з 19.04.2017 по 14.02.2018 у розмірі 78571 грн. 65 коп. та суму втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп. на підставі розділу 2 договору.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 1% відсотку за користування кредитом (разом з ПДВ) у розмірі 78571 грн. 65 коп. та суми втрат курсових коливань у розмірі 516240 грн. 27 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Олкар, пр.-т Перемоги, буд. 39, оф. 14, м. Чернігів, 14000, код 39934033 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інкріс-Агро, вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, 36014, код 38661762, заборгованість у сумі 9527029 грн. 47 коп., штраф у суму 1905405 грн. 89 коп., 28% річних у сумі 926073 грн. 47 коп., інфляційних нарахувань у сумі 319783 грн. 96 коп., відсотки за користування кредитом (1%) разом з ПДВ у сумі 78571 грн. 65 коп., суму втрат курсових коливань у сумі 516240 грн. 27 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 199096 грн. 57 коп.

В судовому засіданні 27.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України .

Дата складення та підписання повного рішення 05.03.2018.

Суддя Демидова М.О.