ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

27.02.2018 м ХарківСправа № 922/418/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1" (м. Київ)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна компанія "Дінас-Сервіс" (м. Харків)
простягнення 10723104,90 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський ОСОБА_1" (надалі - позивач) подало до господарського суду Харківської області позовну заяву №22/2-24419 від 06.09.2017 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомобільна компанія "Дінас-Сервіс" (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №329 від 30.07.2007 р. у сумі 10723104,90 грн. Свої позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті коштів для погашення заборгованості за кредитним договором №329 від 30.07.2007 р.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не надав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом із позовною заявою позивач надав заяву №08/2516 від 15.02.2018 р. про відстрочення сплати судового збору, в якій просить відстрочити сплату судового збору за позовну заяву до прийняття рішення по суті спору.

Заява позивача про відстрочення сплати судового збору обґрунтована тим, що він не може надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, в зв'язку із важким фінансовим станом та відсутністю можливості сплатити судовий збір, посилаючись на постанову Правління Національного банку України №188 від 19.03.2015 р. "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк", рішення виконавчої дирекції Фонду №63 від 20.03.2015 р. "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку" і рішення виконавчої дирекції Фонду №213 від 22.02.2016 р., яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та повноваження ліквідатора ПАТ "ВіЕйБі Банк" до 19.03.2018 р.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства України, дослідивши обставини, на які посилається позивач в якості обґрунтування заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (616700,00 грн.), а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1762,00 грн.).

Оскільки ціна позову становить 10723104,90 грн., то за подання до суду цієї позовної заяви позивач повинен оплатити судовий збір в сумі 160846,57 грн.

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95 від 19.06.2001 р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у звязку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 р. у справі "ОСОБА_2 проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб'єктів, яке визначено ГПК України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає, що ст. 129 Конституції України закріплено принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі державних органів влади, а тому фінансування організації або установи за рахунок коштів Державного бюджету України та відсутність у нього коштів не може бути безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору.

Посилання позивача на відсутність банківської ліцензії як на підставу неможливості сплатити судовий збір суд вважає безпідставними, оскільки відсутність банківської ліцензії не заважає здійснювати платежі, в тому числі загальнообов'язкові, як і звичайні юридичні особи з свого поточного (кореспондентського) рахунку.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для відстрочки від сплати судового збору за подання позивачем даного позову.

До того ж, відповідно до пунктів 9 і 10 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити: попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В статті 164 ГПК України встановлено перелік документів, що додаються до позовної заяви.

Так, згідно з ч. 3 ст. 164 ГПК України позивач зобов'язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 164 ГПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Отже, до позовної заяви, підписаної представником позивача, повинен додаватися оригінал довіреності чи іншого документу, що підтверджує повноваження представника позивача, як і встановлені в ч. 1 цієї ж статті, документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Втім, позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1".

Керуючись ст. 1, ч. 1 і ч. 2 ст. 4, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 123, 162, 164, 174, 232, 234, 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відхилити заяву позивача про відстрочення сплати судового збору №08/2516 від 15.02.2018 р.

2. Залишити без руху позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський ОСОБА_1".

3. Надати Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський ОСОБА_1" строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме на подання до господарського суду Харківської області:

- доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- документу, що підтверджує повноваження представника позивача ОСОБА_3, який підписав позовну заяву;

- доказів на підтвердження того, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв'язку із розглядом справи;

- читаєму та належним чином засвідчену копію кредитного договору;

- копії довіреностей осіб, що підписали кредитний договір та договір поруки;

- копії банківської ліцензії на кредитування в іноземній валюті;

- копію положення про кредитування в іноземній валюті;

- копію рішення учасників товариства відповідача про отримання кредиту в іноземній валюті;

- копії свідоцтва про реєстрацію банку;

- копій кредитного договору з усіма додатковими угодами до нього;

- копії рішення кредитного комітету про надання кредиту в іноземній валюті;

- доказів видачі відповідачу кредиту в іноземній валюті;

- письмового уточнення редакції позовних вимог щодо складових суми позову та з наведенням періодів їх нарахувань;

- письмове правове обґрунтування нарахування санкцій у іноземній валюті;

- доказів відправки відповідачу вище вказаних уточнень та обґрунтування.

Розяснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_4