ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3573/17

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІНІНВЕСТ,

за участі третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України

та за участі третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний природний парк Голосіївський,

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

Представники сторін:

від прокуратури: ОСОБА_2 (посвідчення № 034564);

від позивача: ОСОБА_3 (довіреність № 7-5/2476 від 13.06.2017 р.);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи 1: не зявився;

від третьої особи 2: не зявився.

Обставини справи:

Перший заступник прокурора Київської області (далі - прокурор) звернувся до господарського суду Київської області з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІНІНВЕСТ (далі ТОВ ГРІНІНВЕСТ, відповідач) про витребування з незаконного володіння ТОВ ГРІНІНВЕСТ на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, вартістю 93711,00 грн.

Прокурор обґрунтовує позовні вимоги тим, що земельна ділянка площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, що розташована по вул. Мальованій, 57 у смт. Коцюбинське Київської області, вибула із володіння держави поза її волею, що встановлено рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 08.07.2014 р., яке набрало законної сили, а відтак набуття відповідачем на підставі акту прийому-передачі № 1 від 30.12.2015 р. нерухомого майна, як внеску до статутного капіталу ТОВ ГРІНІНВЕСТ, у власність спірної земельної ділянки здійснено з порушенням норм чинного законодавства, у зв'язку з чим прокурор, в порядку статті 388 ЦК України, просить суд витребувати з незаконного володіння ТОВ ГРІНІНВЕСТ на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.12.2017 р. за вказаним позовом було порушено провадження у даній справі № 911/3573/17, призначено розгляд справи на 21.12.2017 р., залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України (далі - третя особа 1) і Національний природний парк Голосіївський (далі третя особа 2).

Слід зазначити, що 15.12.2017 р. набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 Перехідних положень ГПК України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 р. справи у судах першої інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши наявні матеріали справи, враховуючи думку присутніх у судовому засіданні 21.12.2017 р. представників прокуратури та позивача, суд дійшов висновку, що справу № 911/3573/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження та зі стадії підготовчого провадження.

21.12.2017 р. до господарського суду Київської області від третьої особи 1 надійшли пояснення № 902/11-17 від 20.12.2017 р. (вх. № 27256/17 від 21.12.2017 р.), за змістом яких ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України позов прокуратури підтримує та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також розгляд справи проводити без його представника.

Підготовче засідання відкладалось.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2018 р. підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.03.2018 р.

У судовому засіданні 01.03.2018 р. прокурор позовні вимоги підтримував; представник позивача позов прокуратури підтримував; представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не зявились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені в порядку, передбаченому ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Поряд з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

У судовому засіданні 01.03.2018 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Рішенням Коцюбинської селищної ради Київської області Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське від 25.12.2008 р. № 2205/25-5 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину ОСОБА_4; передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,15 га громадянину ОСОБА_4 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд у смт. Коцюбинське по вул. Мальовничій, 57.

27.02.2009 р., на підставі вказаного рішення селищної ради, ОСОБА_4 було видано державний акт серії ЯЖ № 922139 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, з кадастровим номером :01:042:0114, яка розташована за адресою: Київська область, смт. Коцюбинське, вул. Мальовнича, 57; цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 974 від 08.10.2009 р. земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, яка розташована по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське Київської області, придбав ОСОБА_5, про що на Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 922139, виданому на імя ОСОБА_4, зроблено відмітку про перехід права власності спірної земельної ділянки до ОСОБА_5

У подальшому, 30.12.2015 р. ОСОБА_5 відповідно до протоколу № 1 від 28.12.2015 р. загальних зборів учасників ТОВ ГРІНІНВЕСТ за актом № 1 прийому-передачі нерухомого майна в якості внеску до статутного капіталу ТОВ ГРІНІНВЕСТ передано, в тому числі, спірну земельну ділянку шляхом передачі оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку, про що 26.07.2016 р. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за номером № 30637419 внесено відомості про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:042:0114 за ТОВ ГРІНІНВЕСТ.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 08.07.2014 р. у справі № 367/3652/13-ц позов прокурора м. Ірпеня Київської області в інтересах держави до Коцюбинської селищної ради Київської області, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю третьої особи Комунального підприємства Святошинське лісопаркове господарство, про визнання недійсними рішення, державного акту на право власності на землю і визнання права власності на земельну ділянку задоволено частково, а саме - визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради Київської області від 25.12.2008 р. № 2205/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що на момент прийняття Коцюбинською селищною радою Київської області рішення від 25.12.2008 р. № 2205/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське межі смт. Коцюбинське у передбаченому законом порядку не були визначені та встановлені. Коцюбинська селищна рада, приймаючи спірне рішення, не надала належної оцінки обставинам місця розташування спірної земельної ділянки в межах чи за межами селища й відповідності прийнятого рішення п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України.

Разом з тим, рішенням Ірпінського міського суду Київської області було встановлено, що на момент прийняття спірного рішення будь-яка містобудівна документація, визначена Законом України Про планування і забудову територій в смт. Коцюбинське була відсутня, а перспективний план розвитку селища, на який посилався представник Коцюбинської селищної ради Київської області, та техніко-економічне обґрунтування є видом землевпорядної документації й згідно вимог зазначеного закону не є містобудівною документацією, яка б могла бути підставою для прийняття спірного рішення щодо відведення земельної ділянки для містобудівних потреб. Тому Ірпінський міський суд Київської області дійшов висновку, що Коцюбинською селищною радою при прийнятті оскаржуваного рішення від 25.12.2008 р. № 2205/25-5 Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське було порушено норми чинного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, неправомірність передачі у власність земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, яка розташована по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське Київської області, встановлена судом та є доведеною.

Звертаючись з позовом у даній справі, прокурор зазначає, що спірні земельні ділянки відносяться до земель лісового фонду і на даний час розташовані в межах земель природно-заповідного фонду, а саме - національного природного парку Голосіївський. Даний факт також підтверджено ОСОБА_1 екології та природних ресурсів України у наданих суду письмових поясненнях.

Указом Президента України від 01.05.2014 р. № 446/2014 Про зміну меж національного природного парку Голосіївський змінено межі національного природного парку Голосіївський шляхом розширення його території на 6462,62 гектари за рахунок земель Київського комунального обєднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста Київзеленбуд, що включаються до складу національного природного парку Голосіївський без вилучення у землекористувача.

В матеріалах справи міститься належним чином засвідчена копія листа Комунального підприємства Святошинське лісопаркове господарство від 14.07.2014 р. № 472, в якому повідомляється, що земельні ділянки (501 шт.), які незаконно надані у власність громадянам рішеннями Коцюбинської селищної ради, розміщені в частині кварталів 100, 101, 110, 111, 113, 116, 117 Київського лісництва та кварталів 18, 27, 51 Святошинського лісництва Святошинського лісопаркового господарства. Зазначені земельні ділянки увійшли до території національного природного парку Голосіївський, який було розширено на підставі Указу Президента України № 446/2014 від 01.05.2014 р.

Як зазначає прокурор, відповідно до інформації управління Держземагенства у м. Ірпені Київської області щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку Голосіївський спірних земельних ділянок, виділених Коцюбинською селищною радою, спірна земельна ділянка з кадастровим номером № :01:042:0114 відповідно до картосхеми території, перспективної для створення Святошинсько-Біличанської філії Національного природного парку Голосіївський попереднього функціонального зонування, знаходиться у 101 кварталі.

Таким чином, прокурор зауважує, що на момент вирішення спору, в силу приписів статей 122, 149 Земельного кодексу України, право розпорядження спірною земельною ділянкою віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, оскільки вона розташована на землях природно-заповідного фонду, які віднесено до природоохоронного призначення.

На думку прокурора, оскільки рішення Коцюбинської селищної ради про передачу у приватну власність фізичній особі спірної земельної ділянки, на яку в подальшому ТОВ ГРІНІНВЕСТ набуло права власності від особи, яка не мала права його відчужувати, було визнано недійсним в судовому порядку, така земельна ділянка підлягає поверненню на користь держави в особі законного розпорядника Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 09.12.2015 р. у справі № 6-849цс15.

Прокурор, звертаючись з позовом у даній справі в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, обґрунтовує порушення інтересів держави у незаконному вибутті земельної ділянки, що належить до земель природоохоронного призначення, без згоди Кабінету Міністрів України та передачу її у приватну власність.

Відповідно до статті 1 Закону України Про Кабінет Міністрів України Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Пунктом 6 частини першої статті 2 Закону України Про Кабінет Міністрів України визначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належить, зокрема, забезпечення рівних умов для розвитку всіх форм власності; здійснення управління обєктами державної власності відповідно до закону.

Статтею 13 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належить розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

У відповідності до частини восьмої статті 122 Земельного кодексу України Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу.

Згідно частини девятої статті 149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення та суб'єктів господарювання залізничного транспорту загального користування у зв'язку з їх реорганізацією шляхом злиття під час утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, крім випадків, визначених частинами п'ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Відповідно до статті 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Приписами частини першої статті 388 ЦК України встановлено, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках (ч. 3 ст. 388 ЦК України).

Враховуючи наведене та беручи до уваги, що спірна земельна ділянка вибула з володіння власника (держави) не з його волі, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених статтею 388 ЦК України, для задоволення позовної вимоги прокурора про витребування у ТОВ ГРІНІНВЕСТ земельної ділянки площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, яка розташована по вул. Мальовничій, 57 у смт. Коцюбинське Київської області, та передачі її у розпорядження держави в особі Кабінету Міністрів України.

Таким чином, вимога прокурора про витребування із незаконного володіння ТОВ «ГРІНІНВЕСТ» на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114, є доведеною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог у даній справі у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІНІНВЕСТ (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Покровська (Дзержинського), буд. 1-Є, код 40208868) на користь держави в особі Кабінету Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2) земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:042:0114 вартістю 93711 (девяносто три тисячі сімсот одинадцять) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГРІНІНВЕСТ (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Покровська (Дзержинського), буд. 1-Є, код 40208868) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, код 02909996) 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 12.03.2018 р.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Бабкіна