Суд
УХВАЛА

01 березня 2018 року

м. Київ

справа № 908/3519/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Стратієнко Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015",

на рішення Господарського суду Запорізької області

(головуючий - Корсун В.Л., судді - Азізбекян Т.А., Носівець В.В.)

від 22.05.2017,

та постанову Донецького апеляційного господарського суду

(головуючий - Попков Д.О., судді - Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.)

від 26.09.2017,

за первісним позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015",

до приватного підприємства "Промавтоматикасервіс",

про стягнення 409 462,20 грн,

за зустрічним позовом приватного підприємства "Промавтоматикасервіс",

до об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом):

1) Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради,

2) Управління державної казначейської служби України у Комунарському районі м. Запоріжжя Запорізької області,

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Катрас",

про стягнення 123 836,94 грн,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2017 об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015" звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 908/3519/16 до суду касаційної інстанції.

Відповідно до підпункту 11 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Однак касаційна скарга позивача за первісним позовом не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою).

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, зокрема, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно з пп. 5 п. 1 ч 2 ст. 4 Закону цього Закону (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру визначена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Касаційна скарга об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015" судовим збором не оплачена, натомість ним було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору. В обгрунтування поданого клопотання, заявник вказує на необхідність своєчасної сплати коштів та відсотків по кредитному договору, а також скаржник зазначає, що він є неприбутковою організацією, створеною для забезпечення і захисту прав співвласників багатоквартирного будинку та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015" існує за рахунок внесків мешканців житлового будинку та власників нежитлових приміщень та інших джерел прибутку не має.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд, може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, чинне законодавство України надає судам дискреційні повноваження вирішувати питання про звільнення від сплати судового збору, зменшення його розміру або надання відстрочки (розстрочки) його сплати. Вчинення таких дій є правом суду і може бути застосоване за наявності виключних обставин, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення суду від 28.10.1998 року у справі "Ейрі проти Ірландії", серія А, N 32, п. 25 - 26).

Суд підкреслює, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (див., наприклад, рішення суду від 10.07.1998 року у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, п. 72, та рішення суду від 28.11.2006 року у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02). При цьому, Суд в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення суду від 12.06.2007 року у справі "Станков проти Болгарії" (Case of Stankov v. Bulgaria, заява N 68490/01, п. 57).

З огляду на зазначене вище Касаційний господарський суд вважає, що простого факту відсутності у сторони коштів для оплати судового збору самого по собі недостатньо для безмовного висновку про необхідність звільнення від сплати судового збору при поданні касаційної скарги.

Зважаючи на те, що заявник касаційної скарги не довів та не надав належних та допустимих доказів того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, суд відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Законодавче закріплення судових витрат має на меті: по-перше, відшкодування державі витрат, понесених на утримання судової системи і забезпечення її діяльності (саме у цьому проявляється компенсаційна функція інституту судових витрат), по-друге: покладає певні витрати на тих, хто звертається до суду за захистом, що покликано дисциплінувати фізичних та юридичних осіб від подання до суду необґрунтованих заяв та клопотань, забезпечуючи таким чином також процесуальну економію.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017) в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то у зв'язку з несплатою судового збору, позивачу необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у встановленому на час подання касаційної скарги розмірі 9 599,38 грн. ((409 462,20 грн + 123 836,94 грн):100х1.5) х 120%).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Листом Державної казначейської служби України № 16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102.

Також, разом із касаційною скаргою позивачем було подане клопотання про зупинення виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2017, однак, з огляду на невиконання заявником касаційної скарги вимог Господарського процесуального кодексу України, дане клопотання не підлягає розгляду.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній з 15.12.2017), касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Керуючись статтею 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017), статтями 174, 234, 290, 292 та підпунктом 11 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір"(в редакції від 17.05.2017), суд

У Х В А Л И В:

1. Клопотання про звільнення сплати судового збору відхилити.

2. Касаційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015" на рішення Господарського суду Запорізької області від 22.05.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі № 908/3519/16 залишити без руху.

3. Надати об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

4. Роз'яснити об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Сонячний будинок 2015", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Л. Стратієнко