ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2018 Справа № 904/10590/17
за позовом Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 31 463,35грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. О. М. Макарова" (далі Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (далі Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 31 463,35 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 26 238,58 грн., пеня у розмірі 3 272,73 грн., 3% річних у розмірі 429,90 грн., інфляційні витрати у розмірі 1 522,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача зобов'язання за договором відповідального зберігання нафтопродуктів № 883 від 25.04.16 щодо своєчасної оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 16.01.2018 відкрито провадження у справі №904/10590/17 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15.02.18.

14.02.18 відповідач надав відзив на позовну заяву, за змістом якого вказано на часткове погашення заборгованості у розмірі 11 150,08 грн. Крім того, просив суд розглядати справу без участі його представника за наявними в матеріалах справи документами.

15.02.2018 судом без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про подальший розгляд справи без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв'язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2016 між Державним підприємством "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (далі - Зберігач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (далі Поклажедавець) укладено договір відповідального зберігання нафтопродуктів №883.

Відповідно до 1.1 договору, поклажодавець доручає, а зберігач приймає на себе зобов'язання по зберіганню на нафтобазі нафтопродуктів, які належать покупцю, на умовах та в порядку, передбаченому даним договором.

Поклажодавець зобов'язується сплачувати послуги зберігання в порядку та строки, передбачені даним договором та додатковими договорами, які є невід'ємною частиною даного договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, оплата послуг наданих зберігачем, здійснюється за обсяг нафтопродуктів визначених в акті приймання-передачі з розрахунку 73,86 грн., ПДВ 20% - 14,77 грн. Всього з ПДВ складає у розмірі 88,63 грн. за одну тонну нафтопродуктів в місяць.

Розрахунки за надані послуги зберігання здійснюються поклажодавцем щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, за фактично збережене майно, згідно з отриманим від зберігача рахунком. В платіжних дорученнях на оплату поклажодавець повинен зазначити дату та номер даного договору (пункт 3.2 договору).

Пунктом 9.1 договору, визначено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє один рік, але не пізніше 31.12.16.

Згідно з п. 4.3.8 договору, поклажодавець зобов'язаний своєчасно сплачувати послуги зберігача на умовах та у порядку, передбаченому п. 3.2 договору. Обов'язок щодо сплати послуг вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок зберігача.

Пунктом 4.3.9 договору, на відповідача покладено обов'язок з підписання та повернення оформлених актів здачі-приймання наданих послуг протягом 5 днів після отримання.

Сторонами укладено додаткову угоду №1 від 16.01.17 до договору №883 від 25.04.16, за змістом якої п.п.3.1, 9.1 договору, викладено в наступній редакції:

Оплата послуг наданих зберігачем, здійснюється з розрахунку 240,28грн., ПДВ 20% - 48,06грн. Всього з ПДВ складає у розмірі 288,34 грн. за один календарний день зберігання нафтопродуктів на нафтобазі.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.17.

На виконання умов договору позивачем надано послуги зберігання за період з квітня по червень 2017 на загальну суму 26 238,58 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи та підписаними сторонами актами приймання-передачі послуг за квітень 2017 на суму 8650,08 грн., травень 2017 на суму 8938,42 грн., червень 2017 на суму 8650,08 грн.

Позивачем, на підставі підписаних сторонами акті приймання-передачі послуг за квітень червень 2017, виставлено платіжні вимоги-доручення:

- № 718030 від 30.04.17 на суму 8 650,08 грн.;

- № 718035 від 31.05.17 на суму 8 938,42 грн.;

- № 718055 від 30.06.17 на суму 8 650,08 грн.

Відповідач зобов'язання за договором №883 від 25.04.16 належним чином не виконав, оплату за надані послуги зберігання нафтопродуктів не здійснив, внаслідок чого, станом на час звернення до суду, заборгованість відповідача склала 26 238,58 грн.

Як убачається з матеріалів справи, після відкриття провадження у справі, відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості у загальному розмірі 11 150,08 грн., а саме:

- згідно платіжного доручення №33 від 06.02.18 сплачено 8 650,08 грн. за вимогою-дорученням №718055 від 30.06.17;

- згідно платіжних доручень: №30 від 05.02.18 сплачено 500,00 грн. і №34 від 06.02.18 сплачено 2000,00 грн. за вимогою-дорученням №718035 від 31.05.17.

З огляду на викладене, керуючись приписами п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, провадження у справі в частині стягнення суми 11 150,08 грн. підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином, на час вирішення спору заборгованість відповідача складає 15 088,50 грн.

Доказів сплати вищевказаної заборгованості сторонами суду не надано.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №883 від 25.04.16 є підставою для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за зберігання нафтопродуктів у розмірі 15 088,50 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

За приписами ч. 1 ст. 938 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Плата за зберігання та строки її внесення встановлюються договором зберігання (ч. 1 ст. 946 ЦК України),

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обовязку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобовязання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2 договору, визначено, що за порушення строків оплати послуг зберігача, відповідно до п. 3.2 договору, поклажодавець сплачує зберігачу пеню у розмірі 0,5% за кожний день прострочення від суми сплати.

З урахуванням обмежень, встановлених Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивачем здійснено розрахунок пені за загальний період прострочення з 11.05.2017 по 26.12.2017 (по кожному акту окремо), розмір якої склав 3 272,73 грн.

Враховуючи вимоги ч. 6 ст. 232 ГК України, позивачем невірно визначено період нарахування пені за актами приймання здачі наданих послуг за квітень 2017 та травень 2017.

Судом здійснено перерахунок пені за період 6 місяців (182 дня), згідно якого розмір відповідних нарахувань склав: за квітень 2017 період нарахування з 11.05.17 по 08.11.17, пеня складає 1088,01 грн.; за травень 2017 період нарахування з 11.06.17 по 09.12.17, пеня складає 1135,79 грн. Розрахунок пені за актом приймання здачі наданих послуг за червень 2017 здійснено правильно.

Таким чином, судом встановлено, що пеня за загальний період прострочення з 11.05.17 по 26.12.17 складає суму у розмірі 3 259,68 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено розрахунок трьох процентів річних за загальний період прострочення з 11.05.2017 по 26.12.2017 (по кожному акту окремо), розмір яких склав 429,90 грн. та інфляційних втрат за загальний період з травня 2017 по листопад 2017 складає у розмірі 1 522,14 грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку трьох процентів річних та встановлено, що позивачем арифметично невірно визначено суму. Судом встановлено, що розмір процентів за визначений позивачем період складає 429,87 грн.

Судом здійснено перевірку розрахунку інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок інфляційних втрат здійснено правильно.

З урахуванням вищевикладеного, заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 15 088,50 грн., пені у розмірі 3 259,68 грн., трьох процентів річних у розмірі 429,87 грн., інфляційних втрат у розмірі 1 522,14 грн. В частині стягнення основної заборгованості у розмірі 11 150,08 грн. провадження у справі підлягає закриттю в зв'язку з відсутністю предмету спору. В решті позову слід відмовити.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Судовий збір, пропорційно розміру позовних вимог, в частині яких провадження у справі закрито, підлягають поверненню з державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила.

Керуючись статтями, 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КБ Юкон" (49049, м. Дніпро, вул. Верхоянська, буд. 49, оф. 5/1, ) на користь Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Південний машинобудівний завод ім. О. М. Макарова" (49047, м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, ) основну заборгованості у розмірі 15 088,50 грн., пеню у розмірі 3 259,68 грн., три проценти річних у розмірі 429,87 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 522,14 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 598,97 грн., про що видати наказ.

В частині вимог про стягнення заборгованості у розмірі 11 150,08 грн. провадження у справі закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.03.2018

Суддя ОСОБА_1