Р І Ш Е Н Н Я

12 березня 2018 року Справа № 913/989/17

Провадження №1/913/989/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ, с. Волнухине Лутугинського району Луганської області

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 10999264 грн. 08 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

В засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, адвокат, свідоцтво № 438 від 17.09.1997;

від відповідача представник не викликався;

Суть спору: про стягнення 10730585 грн. 65 коп. боргу та 268678 грн. 43 коп. 3% річних за договором поставки від 12.11.2015 № АМК-1106-2015-пст від 12.11.2015 (з урахуванням заяв позивача про зменшення позовних вимог за листом від 08.02.2018 та збільшення позовних вимог за листом від 22.02.2018).

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши представника позивача, суд встановив, що спір виник з наступних причин.

Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю ІНВЕСТХОЛДІНГ та ОСОБА_1 акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат було укладено договір поставки № АМК-1106-2015-пст від 12.11.2015 (з протоколами розбіжностей від 20.11.2015 та їх узгодження від 26.11.2015), за умовами якого постачальник (позивач) прийняв зобовязання поставити покупцеві обладнання в асортименті, кількості та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в специфікаціях, а покупець (відповідач) зобовязався прийняти та оплатити це обладнання.

Відповідно до п. 5.3 договору та п. 2 специфікації № 1 від 12.11.2015 до договору розрахунки за товар здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем умов договору поставки № АМК-1106-2015-пст від 12.11.2015 та специфікацій № 1 від 12.11.2015, № 2 від 04.12.2015 та № 4 від 13.01.2016, що підтверджено видатковими накладними № РН-0000226 від 01.12.2015 на суму 594008 грн. 33 коп., № РН-0000227 від 02.12.2015 на суму 680113 грн. 97 коп., № РН-0000235 від 10.12.2015 на суму 990846 грн. 25 коп., № РН-0000238 від 14.12.2015 на суму 668960 грн. 69 коп., № РН-0000246 від 17.12.2015 на суму 808479 грн. 80 коп., № РН-0000249 від 21.12.2015 на суму 564548 грн. 83 коп., № РН-0000254 від 23.12.2015 на суму 232320 грн. 19 коп., № РН-0000255 від 28.12.2015 на суму 284951 грн. 98 коп., № РН-0000257 від 29.12.2015 на суму 260021 грн. 59 коп., № РН-0000258 від 30.12.2015 на суму 246462 грн. 36 коп., № РН-1901162 від 19.01.2016 на суму 430518 грн. 86 коп., № РН-1901163 від 19.01.2016 на суму 620382 грн. 34 коп., № РН-0302161 від 03.02.2016 на суму 1205908 грн. 46 коп., № РН-0903161 від 09.03.2016 на суму 1208332 грн. 72 коп., № РН-0103161 від 01.03.2016 на суму 1235588 грн. 00 коп. та на поставку дизельного палива за видатковими накладними № РН-0000231 від 04.12.2015 на суму 880541 грн. 52 коп., № РН-0000232 від 07.12.2015 на суму 440270 грн. 76 коп., № РН-0000241 від 10.12.2015 на суму 440270 грн. 76 коп., № РН-0000242 від 14.12.2015 на суму 225663 грн. 98 коп.

Як свідчать матеріали справи, відповідач повністю розрахувався за вказане вище дизельне пальне, поставлене на суму 1986747 грн. 02 коп. за платіжним дорученням від 04.12.2015 № 9057 на суму 2000000 грн., тому сума недопоставки склала 13252 грн. 98 коп.

Таким чином предмет спору складається із заборгованості за валки, яка у відповідності до умов специфікації № 1 від 12.11.2015 (у редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2016) визначається з урахуванням коригування за курсом долара США до гривні, встановленого на день оплати.

Згідно зі ст. 533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаного вище порядку проведення розрахунків за договором поставки № АМК-1106-2015-пст від 12.11.2015, позивач у поясненнях за листом від 22.02.2018 та відповідач у розрахунку, доданому до відзиву (арк. справи 52), наступним чином визначили вартість обладнання у доларах США за офіційним курсом гривні, визначеним НБУ у розмірі 22,75 станом на 12.11.2015 (ціни за специфікацією № 1 від 12.11.2015 у редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2016), а саме: за видатковою накладною № РН-0000226 від 01.12.2015 на суму 594008 грн. 33 коп., вартість 24804,00 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000227 від 02.12.2015 на суму 680113 грн. 97 коп., вартість 28526,40 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000235 від 10.12.2015 на суму 990846 грн. 25 коп., вартість 43278,00 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000238 від 14.12.2015 на суму 668960 грн. 69 коп., вартість 28036,80 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000246 від 17.12.2015 на суму 808479 грн. 80 коп., вартість 40693,20 долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000249 від 21.12.2015 на суму 564548 грн. 83 коп., вартість 23976,00 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000254 від 23.12.2015 на суму 232320 грн. 19 коп., вартість 14248,80 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000255 від 28.12.2015 на суму 284951 грн. 98 коп., вартість 14330,40 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000257 від 29.12.2015 на суму 260021 грн. 59 коп., вартість 15128,40 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0000258 від 30.12.2015 на суму 246462 грн. 36 коп., вартість 12374,40 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-1901162 від 19.01.2016 на суму 430518 грн. 86 коп., вартість 15459,60 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-1901163 від 19.01.2016 на суму 620382 грн. 34 коп., вартість 21151,20 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0302161 від 03.02.2016 на суму 1205908 грн. 46 коп., вартість 46609,20 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0903161 від 09.03.2016 на суму 1208332 грн. 72 коп. вартість 45602,40 в долларах США;

- за видатковою накладною № РН-0103161 від 01.03.2016 на суму 1235588 грн. 00 коп. вартість 45602,40 в долларах США, а усього 419821,20 долларів США.

Сторони обумовили, що з моменту укладання специфікацій ціна в валютному еквіваленті зміні не підлягає.

З урахуванням часткової оплати відповідачем боргу за платіжними дорученнями № 89 від 11.01.2016 на суму 176061,00 грн. (7491,10 долларів США), № 142 від 12.01.2016 на суму 176061,00 грн. (7490,57 долларів США), № 715 від 28.01.2016 на суму 300000,00 грн. (12062,50 долларів США), № 811 від 29.01.2016 на суму 2000000 грн. (7951,73 долларів США), борг склав 384825,30 долларів США або 10730585 грн. 65 коп. (станом на 20.12.2017 день складання позову, офіційний курс гривні до долару 27,884304).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем п. 5.3 договору поставки та специфікацій № 1 від 12.11.2015та № 4 від 13.01.2016 щодо оплати на протязі 30 календарних днів з моменту поставки, тому до стягнення заявлений вказаний борг.

Також до стягнення заявлені 268678 грн. 43 коп. 3% річних за період з 09.04.2016 по 20.04.2016 у сумі 9770 грн. 12 коп. та за період з 06.02.2017 по 20.12.2017 у сумі 258908 грн. 31 коп. на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву за листом від 19.01.2018 проти позову заперечує з посиланням на недоведеність факту поставки товару на суму 73353,60 доларів США та фактичне існування боргу перед позивачем на суму 10717332 грн. 67 коп. В частині додаткових вимог відповідач зазначає про відсутність його вини у простроченні сплати боргу за період з 21.04.2016 по 22.09.2017 згідно умов укладеного договору (п. 10.2) щодо часу переоформлення банківських реквізитів та повідомлення про це листами.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позову на його неповне задоволення з огляду на наступне.

Так, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою укладений між сторонами по справі договір № 386/14 від 25.04.2014 є договором поставки.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені і ст. 712 ЦК України, згідно з якою до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки поставку товару позивачем відповідачу за видатковими накладними № РН-0000226 від 01.12.2015 на суму 594008 грн. 33 коп., № РН-0000227 від 02.12.2015 на суму 680113 грн. 97 коп., № РН-0000235 від 10.12.2015 на суму 990846 грн. 25 коп., № РН-0000238 від 14.12.2015 на суму 668960 грн. 69 коп., № РН-0000246 від 17.12.2015 на суму 808479 грн. 80 коп., № РН-0000249 від 21.12.2015 на суму 564548 грн. 83 коп., № РН-0000254 від 23.12.2015 на суму 232320 грн. 19 коп., № РН-0000255 від 28.12.2015 на суму 284951 грн. 98 коп., № РН-0000257 від 29.12.2015 на суму 260021 грн. 59 коп., № РН-0000258 від 30.12.2015 на суму 246462 грн. 36 коп., № РН-1901162 від 19.01.2016 на суму 430518 грн. 86 коп., № РН-1901163 від 19.01.2016 на суму 620382 грн. 34 коп., № РН-0302161 від 03.02.2016 на суму 1205908 грн. 46 коп., № РН-0903161 від 09.03.2016 на суму 1208332 грн. 72 коп., № РН-0103161 від 01.03.2016 на суму 1235588 грн. 00 коп. підтверджено матеріалами справи, про що вказано вище, суд встановлює факт прострочення його сплати відповідачем на суму 10730585 грн. 65 коп. або 384825,30 долларів США (станом на 20.12.2017 день складання позову, офіційний курс гривні до долару 27,884304).

Згідно зі ст. 530 ЦК України законодавцем передбачено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Втім, до стягнення підлягає 10717332 грн. 61 коп. боргу, оскільки розрахунки сторін свідчать про існування між ними за даними бухгалтерського обліку 13253 грн. 04 коп. переплати за дизельне пальне за вказаними вище спірними правовідносинами. Позивач визначає цю суму, як вартість недопоставленого ним пального, хоча строк поставки за умовами специфікації № 2 від 04.12.2015 грудень 2015 року.

За таких обставин позов задовольняється частково на суму 10717332 грн. 61 коп. боргу.

Щодо стягнення 268678 грн. 43 коп. 3% річних, то вказані вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як свідчить розрахунок цих вимог, їх заявлено за період з 09.04.2016 по 20.04.2016 у сумі 9770 грн. 12 коп. та за період з 06.02.2017 по 20.12.2017 у сумі 258908 грн. 31 коп., оскільки за листом від 21.04.2016 № 21позивач тимчасово зупинив проведення оплати товару.

Вказані вище видаткові накладні свідчать, що остання поставка обладнання відбулась за видатковою накладною № РН-0903161 від 09.03.2016, а тому розрахунок 3% річних бере свій відлік з 09.04.2016, виходячи зі строку оплати на протязі 30 календарних днів з моменту поставки, що є правом позивача.

Щодо визначення позивачем наступного періоду прострочення з 06.02.2017, то ці дії обгрунтовані листом ТОВ Інвестхолдінг від 27.01.2017 № 27/01-03 на адресу ПАТ Алчевський металургійний комбінат про поновлення оплати за спірним договором. Докази надіслання цього листа відповідачу додані до справи у вигляді опису вкладення з відміткою пошти від 28.01.2017 та фіскального чеку № 65 (арк. справи 106).

За уточненим розрахунком 3% річних, зробленим судом, ці вимоги складають 268319 грн. 81 коп. (за період з 09.04.2016 по 20.04.2016 у сумі 9757 грн. 08 коп. та за період з 06.02.2017 по 20.12.2017 у сумі 258562 грн. 73 коп.).

У задоволенні решти боргу та 3% річних слід відмовити за необґрунтованістю з підстав, вказаних вище.

Заперечення відповідача за відзивом в частині 3% річних судом відхиляються з тих підстав, що, як було вказано вище, нарахування цих вимог з 06.02.2017 обгрунтоване листом ТОВ Інвестхолдінг від 27.01.2017 № 27/01-03 з належними доказами надіслання ПАТ Алчевський металургійний комбінат.

За таких обставин позов задовольняється частково на суму 10717332 грн. 61 коп. боргу та 268319 грн. 81 коп. 3% річних з віднесенням на відповідача судового збору пропорційно задоволених вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Повернення судового збору зі зменшеної частини позову судом здійснюється за відповідною ухвалою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-241, 247 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, б. 20А, ідент. код 05441447 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Інвестхолдінг, с.Волнухине Лутугинського району Луганської області, вул. Карєрна, буд. 1, ідент. код 373422 грн. 61 коп. боргу, 268319 грн. 81 коп. 3% річних та 164784 грн. 78 коп. судового збору, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 16.03.2018.

Суддя Н.М.Зюбанова