КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Справа№ 910/23911/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Іоннікової І.А.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 26.02.2018 року,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.10.2017

у справі №910/23911/16 (суддя - Плотницька Н.Б.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Солстрой"

про стягнення 895 005 грн. 43 коп.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Солстрой" про стягнення 895 005 грн. 43 коп. заборгованості за договором підряду № 15/08 від 15.08.2012, в тому числі: 334 207 грн. 47 коп. заборгованості з оплати гарантійного фонду, 312 850 грн. 66 коп. пені, 208 879 грн. 67 коп. інфляційних втрат та 39 067 грн. 63 коп. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2017 у справі №910/23911/16 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" до товариства з обмеженою відповідальністю "Солстрой" про стягнення 895 005 грн. 43 коп. залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 23.10.2017 по справі №910/23911/16, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу №910/23911/16 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.12.2017 відновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" пропущений строк на подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.10.2017 у справі №910/23911/16, порушено апеляційне провадження, справу №910/23911/16 призначено до розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Куксов В.В., Іоннікова І.А.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII (далі - ГПК України).

Відповідно до пп. 9 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У зв'язку з перебування суддів у відпустках склад колегії суду у справі №910/23911/16 неодноразово змінювався.

Так, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.02.2018 визначено наступний склад суду: головуючий суддя - Тищенко О.В, судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Однак, у зв'язку з виходом з ладу програмно-апаратного комплексу, за допомогою якого здійснюється фіксування судового процесу та необхідністю тривалого часу для усунення технічних несправностей, судове засідання призначене на 05.02.2018, не відбулося, що підтверджується актом від 05.02.2018, наявним в матеріалах справи. Так, ухвалою від 05.02.2018 справу призначено до розгляду на 26.02.2018.

У судовому засіданні 26.02.2018 представник ТОВ "Будспецмонтаж-Епос" надав суду свої пояснення по справі в яких підтримав подану апеляційну скаргу на підставі доводів зазначених у ній та просив апеляційний господарський суд їх задовольнити, а ухвалу місцевого господарського суду скасувати, та матеріали справи направити до суду першої інстанції для розгляду.

Представники ТОВ "Солстрой" у судовому засіданні 26.02.2018 також надали суду апеляційної інстанції свої пояснення по справі в яких, заперечили проти задоволення апеляційної скарги. Представники відповідача вважають, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, законною та такою що прийнята без порушення норм процесуального права.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Дослідивши наявні в справі матеріали, розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін що з'явилися у судове засідання, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

У грудні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Солстрой" про стягнення 895 005 грн. 43 коп. заборгованості за договором підряду № 15/08 від 15.08.2012, в тому числі: 334 207 грн. 47 коп. заборгованості з оплати гарантійного фонду, 312 850 грн. 66 коп. пені, 208 879 грн. 67 коп. інфляційних втрат та 39 067 грн. 63 коп. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.01.2017 порушено провадження у справі № 910/23911/16 та справу призначено до розгляду. Розгляд справи неодноразово відкладався, оголошувалась перерва.

Так, ухвалою господарського суду міста Києва від 31.07.2017 судом було зобов'язано сторони: провести звірку розрахунків за спірними накладними за укладеним договором підряду № 15/08 від 15.08.2012, а також подати суду підписаний повноважними представниками сторін (керівником та бухгалтером) акт звірки з зазначенням в ньому всіх дат та вартості виконаних робіт за договором, а також дат, номерів рахунків та сум коштів, отриманих позивачем в оплату виконаних робіт за спірний період. Зобов'язано позивача надати суду: належним чином засвідчені копії доданих до позовної заяви документів; письмові пояснення щодо дати виникнення у відповідача обов'язку щодо перерахування другої частини гарантійного фонду; обгрунтований розрахунок суми гарантійного фонду у вигляді таблиці; письмові пояснення щодо розміру та порядку формування гарантійного фонду за договором підряду № 15/08 від 15.08.2012 з посиланням норми чинного законодавства України та на докази підтвердження факту його формування; докази на підтвердження факту формування гарантійного фонду за договором підряду № 15/08 від 15.08.2012; обгрунтований розрахунок суми заборгованості з оплати гарантійного фонду з наданням доказів встановлення його розміру; оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії додатків № 1 та № 2 до договору підряду № 15/08 від 15.08.2012, актів прийняття виконаних робіт б/н за вересень 2012 року, № 8/1 за червень 2013 року; докази надсилання на адресу відповідача та отримання останнім претензії № 4/10 від 22.10.2015; письмові пояснення щодо викладених у відзиві обставин; власне письмове підтвердження того, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору; оригінали всіх документів, доданих до позовної заяви (для огляду).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2017 розгляд справи призначено на 21.09.2017. При цьому, для надання часу позивачу виконати вимоги ухвали суду, у судовому засіданні 21.09.2017 оголошено перерву до 23.10.2017.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2017 до господарського суду міста Києва позивачем було подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів на обгрунтування доводів позивача, в якому позивач просив долучити докази витребувані судом, а також у зв'язку із проведенням засідання по іншій справі, що відбувалося в Дніпропетровському апеляційному господарському суді по справі №904/7683/15 о 10.30 год. позивач просив відкласти розгляд справи №910/23911/16 на іншу дату.

Так, 23.10.2017 представник позивача у судове засідання по справі №910/23911/16 не з'явився, оскільки перебував у судовому засіданні по справі 904/7683/15, про що повідомляв суд першої інстанції. Зазначене підтверджується зокрема вступною частиною Постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 року.

Разом з тим, як зазначалося вище, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.10.2017 у справі №910/23911/16 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" до товариства з обмеженою відповідальністю "Солстрой" про стягнення 895 005 грн. 43 коп. залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Залишаючи вказаний позов без розгляду місцевий господарський суд виходив з того, що позивач у судове засідання 23.10.2017 повноважних представників не направив, документи необхідних для вирішення спору, витребуванні судом не подав, що перешкоджає на думку суду вирішення даного спору.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду документи, котрі, як він зазначив, вважав такими, що підтверджують його позовні вимоги.

Крім того, позивачем було виконано вимоги ухвали господарського суду м. Києва від 31.07.2017р. та надано додаткові докази, витребувані судом. При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, вимога суду, щодо проведення звірки взаєморозрахунків між сторонами не може бути виконана позивачем у зв'язку з тим, що, як зазначив позивач, відповідач ухиляється від підписання вказаного акту. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача був направлений акт звіряння взаємних розрахунків для підписання. Однак, відповідач, підписаний акт позивачу не повернув.

На переконання колегії суддів, місцевим господарським судом при винесені ухвали від 23.10.2017 року про залишення позову без розгляду не було враховано вказаних обставин справи та не надано оцінки тому, що з боку позивача вчинялися дії за для надання витребуваних судом доказів, але з незалежних від позивача обставин, акт звірки взаєморозрахунків між сторонами підписаний не був та суду не наданий.

Як роз'яснено п. 4.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК України) (в редакції, що діяла на дату постановлення оскаржуваної ухвали) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин.

Господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, з урахуванням того, що обов'язок доказування покладено на сторони і позивач зазначає, про те, що на його думку ним такий обов'язок подання доказів виконано, колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного вважає висновок місцевого господарського суду про залишення позову без розгляду передчасним та помилковим, а справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, оскільки позивачем були виконані вимоги ухвали суду та додані додаткові письмові пояснення, обгрунтований розрахунок суми гарантійного фонду, розрахунок пені, а також інші докази, які позивач вважає такими, що підтверджують його позовні вимоги.

В ухвалі від 23.10.2017 року про залишення позову без розгляду місцевий господарський суд не обґрунтував, яким саме чином неявка представника позивача у судове засідання перешкоджає встановленню дійсних обставин справи, які сумніви у суду виникли щодо наданих позивачем документів, не мотивовано, що витребувані документи були необхідні для вирішення спору, як відсутність документів що не були подані позивачем з поважних причин позбавляє суд можливості вирішити спір по суті, зокрема, які обставини, що входять до предмету доказування будуть встановлені на їх підставі, неможливість встановити такі обставини у судовому засіданні без відповідних документів та прийняти відповідне рішення.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки, судом першої інстанції прийнято ухвалу з порушенням норм процесуального права, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Будспецмонтаж-Епос" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду міста Києва від 23.10.2017 про залишення позову без розгляду по справі № 910/23911/16 скасуванню, а справа направленню до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 240, 255 269, 275, 280 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Будспецмонтаж-Епос" на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.10.2017 по справі № 910/23911/16 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 23.10.2017 по справі № 910/23911/16 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/23911/16 направити до господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді К.В. Тарасенко

І.А. Іоннікова

Дата складання повного тексту постанови 05.03.2018 року