ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2018

Справа № 910/848/18

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в спрощеному провадженні справу

За позовом

до

Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс"

про

стягнення 11 209, 14 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (надалі – позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс" (надалі – відповідач) про стягнення 10 817, 63 грн. боргу за комунальні послуги з централізованого опалення та спожиті комунальні послуги з централізованого постачання опалення та гарячої води, інфляційних втрат в розмірі 346, 16 грн. та 3% річних в розмірі 45, 35 грн., у зв’язку із тим, що відповідач не виконує свої зобов'язання за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання № 101 від 15.07.2015.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.02.2018 відкрито провадження у справі № 910/848/18 та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21.02.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він вказує на те, що ним повністю сплачено суму основного боргу, а тому керуючись п.2 ч. 1 ст. 238 ГПК України, відповідач, просить суд закрити провадження у справі.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2015 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Отіс" (Споживач) укладено договір № 101 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання (надалі – Договір), відповідно до умов якого, Виконавець зобов’язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води згідно з діючими нормативами, а Споживач зобов’язується своєчасно та у повному обсязі оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на мовах, що передбачені договором (п. 1 Договору).

У відповідності до положень Договору, тарифи на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. До встановлення і в разі відсутності тарифів на послугу з централізованого опалення застосовуються тарифи, встановлені в додатку 2, що є невід’ємною частиною цього договору.

Так, на момент укладення Договору, тарифи на послуги становлять: за централізоване опалення при наявності засобу обліку теплової енергії – 1 105 грн 38 коп./Гкал (без ПДВ) та за централізоване постачання гарячої води при наявності у приміщенні засобів обліку гарячої води – 58 грн 27 коп/м3 (без ПДВ).

Згідно з пунктом 13 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Система оплати послуг щомісячна. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктами 14, 15 Договору встановлено, що плата за послуги вноситься у безготівковій формі на рахунки підприємства. За несвоєчасну оплату послуг споживач сплачує пеню в розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до п. п. 32, 33 Договору він укладається до 30.03.2015 і набирає чинності з 01.07.2015. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодною зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 714 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 275, 276 Господарського кодексу України (далі – ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб'єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Позивач вказує на те, що відповідач порушив умови договору № 101 від 15.07.2015 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 8 671,55 грн. – за спожиті комунальні послуг з централізованого опалення за період з 01.12.2014 по 01.05.2016 та у розмірі 2 143,38 грн. – за спожиті комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.12.2014 по 01.10.2016.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Між тим, як вбачається з наданих позивачем копій платіжних доручень № 769 від 1 лютого 2018 року на суму 8 671,55 грн. та № 634 від 30 січня 2018 року на суму 2143,38 грн., відповідачем сплачено позивачеві суму основного боргу в загальному розмірі 10 817,63 грн.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, Господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у зв'язку з відсутністю предмета спору відбувається, зокрема, у випадку сплати суми боргу боржником.

За таких обставин, оскільки відповідачем сплачено позивачеві суму основного боргу в розмірі 10 817,63 грн., провадження у справі в частині стягнення 10 817,63 грн. основного боргу за комунальні послуги з централізованого опалення та спожиті комунальні послуги з централізованого постачання опалення та гарячої води, за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання № 101 від 15.07.2015 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Між тим, суд приймає до уваги припис ст. 610 ЦК України, відповідно до якого порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач, у зв’язку із порушенням строків виконання зобов’язань за договором № 101 від 15.07.2015 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання має сплатити на користь позивача, за вимогою останнього, інфляційні втрати та 3 % річних нараховані на суму заборгованості, що невчасно погашена відповідачем за відповідні періоди.

Так, у зв’язку з вищезазначеним, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 346,16 грн. та 3% річних в розмірі 45,35 грн. за загальний період з 01 вересня 2017 року по 31 жовтня 2017 року.

Перевіривши, за допомогою системи “ЛІГА”, поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих у зв’язку із неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води до нежитлових приміщень та суб’єктам господарювання № 101 від 15.07.2015, підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на наведені вище обставини, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКАС ФУД УКРАЇНА" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України з урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу та оскільки відповідачем сплачено суму основного боргу до відкриття провадження у даній справі, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача та відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме – в частині стягнення суми основного боргу (в розмірі 1 700,55 грн.) витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, а в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних витрати зі сплати судового збору (в розмірі 61,45 грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, п. 2 ч. 1 ст. 231, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" 10 817, 63 грн. основного боргу – закрити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Отіс" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, 32; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ) інфляційних втрат 346, 16 грн., 3% річних 45,35 грн. та 61 грн. 54 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 02.03.2018 року.

Суддя                                                                                 Ю.О. Підченко