ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

м. Київ

20.02.2018

Справа № 910/822/18

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромспецтехно»

про забезпечення позову

у справі № 910/822/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромспецтехно»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про визнання одностороннього правочину недійсним, а Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів продовженим.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрпромспецтехно» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання одностороннього правочину недійсним, а Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів продовженим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до моменту отримання листа про розірвання Договору в односторонньому порядку та передачу вагонів, від відповідача на адресу позивача не надходило жодних претензій щодо виконання умов Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів № СВРЗ-05-(П-18/03)-16-06/ю від 29.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2018 судом залишено позовну заяву без руху та зобов’язано позивача усунути недоліки.

14.02.2018 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків, відповідно до якої, позивачем усунуто недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 30.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 12.03.2018.

16.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрпромспецтехно» про забезпечення позову, у якій заявник просить:

- заборонити ПАТ «Українська залізниця», Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Головний Інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» чинити будь-які перешкоди в процесі виконання ТОВ «Укрпромспецтехно» Договору № СВРЗ-05-(П-18/03)-16-06ю від 26.03.2016 про надання послуг з організації перевезень вантажів;

- заборонити ПАТ «Українська залізниця», Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Головний Інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії спрямовані на введення або затвердження нових залізничних тарифів, відкликання, зміну напрямку руху та/або заборону курсування на піввагонів № згідно переліку, які передані в користування ТОВ «Укрпромспецтехно» відповідно до Договору № СВРЗ-05-(П-18/03)-16-06ю від 26.03.2016 про надання послуг з організації перевезень вантажів;

- заборонити ПАТ «Українська залізниця», Філії «Стрийський вагоноремонтний завод» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Головний Інформаційно-обчислювальний центр» ПАТ «Українська залізниця», Філії «Центр транспортної логістики» ПАТ «Українська залізниця» та будь-яким іншим особам не виконувати розпорядження ТОВ «Укрпромспецтехно» щодо руху вагонів відповідно до Договору № СВРЗ-05-(П-18/03)-16-06ю від 26.03.2016 про надання послуг з організації перевезень вантажів.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обґрунтовуючи власну заяву про забезпечення позову, заявник зазначає, що нездійснення заходів з забезпечення позову може призвести до неможливості в подальшому користуватися напіввагонами у разі відмови в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки позивач має змогу без жодного рішення припинити спірні правовідносини в односторонньому порядку всупереч законодавству. При цьому подальший розгляд даного спору та будь-яке з можливих рішень суду у справі не матимуть визначального значення, оскільки вагони за весь час спору можуть бути передані в користування іншим особам, навантажені та відправлені для перевезення вантажу, направлені в тривалий капітальний ремонт, розкомплектовані, списані тощо, а орендна плата нараховуватиметься у великих розмірах позивачу. Дана обставина повністю унеможливить виконання можливого позитивного для позивача рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики забезпечення позову»).

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики забезпечення позову» достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи зі змісту заяви ТОВ «Укрпромспецтехно», суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів жодним чином не обґрунтована і документально не підтверджена.

При цьому, заходи які позивач просить вжити, жодним чином не пов’язані з предметом спору, та відповідно невжиття таких заходів, виходячи з предмету позову, не може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду,

Таким чином, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви ТОВ «Укрпромспецтехно» про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234 ГПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Укрпромспецтехно» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили 20.02.2018 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя                                                                        О.А. Грєхова