ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2018 р.           м. Київ            Справа № 911/366/18

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., перевіривши матеріали позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати» (м. Київ) до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» (Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Вишневе) про визнання недійсним акту та скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпати» подало до господарського суду позов до Приватного акціонерного товариства «Київобленерго», в якому просить суд визнати недійсним акт ПрАТ «Київобленерго» про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб на ньому від 12.01.2017 № 406653 та скасувати оперативно-господарську санкцію у вигляді нарахування обсягу та вартості недорахованої електричної енергії у сумі 319986,62 грн, застосованої рішенням комісії ПрАТ «Київобленерго» з розгляду акта про порушення правил користування електричною енергією, оформленого протоколом від 04.01.2018 № 128 з розгляду акта про порушення № К036977 від 14.12.2017.

Вивчивши зміст позовної заяви та оглянувши додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Так, згідно з вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява має містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складають з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. До витрат, пов’язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов’язані із залучення свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів, проведення експертизи; пов’язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; пов’язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести у зв’язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого судового збору (ч.ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України).

Натомість у позовній заяві від 22.02.2018, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпати», вимог вищевказаної статті закону не дотримано, що вказує про те, що позивачу необхідно надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які підприємство понесло і очікує понести в зв’язку із розглядом справи.

Окрім того, в порушення п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, позивачем не додано до позовної заяви документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» від 05.03.2009 №270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З огляду на вказане, а також п. п. 59, 61 вищевказаної Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 вбачається, що належним доказом відправлення сторонам позовної заяви та доданих до неї документів є не лише опис вкладень в поштовий конверт, але й документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), подані суду в оригіналі.

Однак в порушення вищезазначених норм законодавства, позивачем в якості доказів направлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів до позову від 22.02.2018 додано лише описи вкладення у лист, проте фіскальні чеки від 23.02.2018 як докази надання послуг поштового зв'язку в якості додатку до поданої позовної заяви відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що належних та достатніх доказів про надіслання копії позовної заяви та додатних до неї документів іншим учасникам справи позовні матеріали не містять.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

На підставі викладеного та керуючись п. 9 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ст. ст. 174, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпати» від 22.02.2018 (вх. № 378/18) залишити без руху.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпати» протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

3. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Карпати», що в разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з позовною заявою на підставі ч. 4 ст. 174 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання ухвали: 27.02.2018.

Суддя                                 В.М. Антонова

Друк:

1- до матеріалів позовної заяви

2 – заявнику (ТОВ «Карпати») (рек. з пов.)