ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2018

Справа № 910/19774/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Георгієвський Резиденс”

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Менеджмент консалтинг груп”

про стягнення 49610,71 грн

Суддя Усатенко І.В.

секретар судового засідання Микитин О.В.

Представники сторін: не з’явились

В судовому засіданні 26.02.2018 на підставі ст. 240 ГПК України прийнято скорочене рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю “Георгієвський Резиденс” до Товариства з обмеженою відповідальністю “Менеджмент консалтинг груп” про стягнення боргу за договором оренди нерухомого майна №7-02/16 від 01.02.2016 в сумі 49610,71 грн, з яких: 34698,84 грн основна заборгованість, 4356, 30 грн пеня, 1759,26 грн штраф, 8796,31 грн витрати за комунальні послуги, опалення, охорону та утримання прибудинкової території.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе грошових зобов’язань за договором оренди нерухомого майна № 7-02/16 від 01.02.2016 не оплатив у повному обсязі суму орендної плати, витрати за комунальні послуги, опалення, охорону та утримання прибудинкової території, в зв’язку з чим утворилась заборгованість. В зв’язку з неналежним виконанням відповідачем грошових зобов’язань, позивач нарахував йому пеню та штраф.

Ухвалою суду від 14.11.2017 порушено провадження у справі № 910/19774/17, розгляд останньої призначено на 11.12.2017.

Ухвалою суду від 11.12.2017 розгляд справи відкладено на 15.01.2018.

Судове засідання 15.01.2018 не відбулось, в зв’язку з перебуванням судді Усатенко І.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/19774/17 від 29.01.2018, у зв’язку з набранням 15.12.2017 чинності Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справу відповідно до ст. 247 цього Кодексу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні 26.02.2018.

В судове засідання 26.02.2018 представники сторін не з’явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про розгляд справи та попереджені про наслідки не надання відзиву, їх неявка не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з’ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

01.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Георгієвський Резиденс” (орендодавець), та Товариством з обмеженою відповідальністю “Менеджмент консалтінг груп” (орендар), укладено договір оперативної оренди нерухомого майна № 7-02/16.

Згідно п. 1.1, 1.2 договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов'язується передати за плату Орендареві у тимчасове користування нежиле приміщення, а Орендар зобов'язується прийняти у тимчасове користування нежиле приміщення, що визначене у цьому Договорі (надалі іменується як «Об'єкт оренди»), та зобов'язується сплачувати Орендодавцю орендну плату. Для цілей цього Договору вважаються тотожними та взаємно замінними поняття (в усіх відмінках): об'єкт оренди, приміщення, що орендується, орендовані приміщення тощо. Об'єкт оренди знаходиться на четвертому поверсі будинку 8-5 літ. Б по вулиці Рейтарська, у м. Києві. Загальна площа Об'єкту оренди: 90,85 кв.м. План приміщень є Додатком № 1 до цього Договору.

Відповідно до п. 3.1, 3.1.2, 3.1.3, 3.3, 3.4 договору сторони домовились, що розмір орендної плати разом з ПДВ за один календарний місяць становить 14536,00 грн. Орендар зобов'язується відшкодовувати, на підставі рахунків-фактур Орендодавця, витрати Орендодавця по оплаті комунальних послуг, що були спожиті Орендарем за цим Договором, включаючи газ, електроенергію, водопостачання та водовідведення, тощо протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати їх отримання від Орендодавця. Відшкодування витрат Орендодавця по сплаті послуг за опалення, охорону та утримання прибудинкової території здійснюється Орендарем за принципом пропорційного відношення об'єкта оренди до загальної площі будинку, за який нарахована плата за опалення та утримання прибудинкової території. Відповідні рахунки-фактури Орендар зобов'язується оплачувати протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати їх отримання від Орендодавця. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця, наперед за поточний місяць. Протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі Приміщення Орендар на підставі рахунка-фактури Орендаря сплачує орендну плату за перший та останній місяці оренди. Орендна плата нараховується, починаючи з дати підписання Акту прийому-передачі Об'єкту оренди і сплачується Орендарем (незалежно від результатів своєї фінансово-господарської діяльності) згідно умов даного Договору.

До матеріалів справи долучено копії рахунків на оплату орендної плати та відшкодування комунальних послуг та послуг охорони: № 53 від 01.03.2017 на суму 14536,00 грн, № 102 від 14.04.2017 на суму 5570,67 грн, № 80 від 03.04.2017 на суму 14536,00 грн, № 137 від 13.05.2017 на суму 2574,30 грн, № 112 від 03.03.2017 на суму 5626,84 грн, № 171 від 01.06.2017 на суму 651,34 грн. Загальна сума рахунків, наданих до матеріалів справи становить 43495,15 грн.

В підтвердження надання позивачем відповідачу відповідних послуг до матеріалів справи долучено копії актів надання послуг, які підписані та скріплені печатками контрагентів: № 58 від 31.03.2017 на суму 14536,00 грн, № 77 від 31.03.2017 на суму 5570,67 грн, № 84 від 30.04.2017 на суму 14536,00 грн, № 123 від 30.04.2017 на суму 2574,30 грн, № 101 від 12.05.2017 на суму 5626,84 грн, № 150 від 31.05.2017 на суму 651,34 грн. Загальна вартість наданих та прийнятих згідно зазначених вище актів послуг становить 43495,15 грн.

Відповідно до п. 5.1, 5.2, 5.5 договору передача та повернення Об'єкту оренди, здійснюється за Актом прийому-передачі.. Об'єкт оренди, вважається переданим в оренду з моменту підписання Акту прийому - передачі, який підписується протягом 5 (п’яти) днів з дати укладення даного Договору. Акт прийому-передачі є Додатком № 2 до цього Договору. Приміщення вважається фактично переданим Орендодавцю з моменту підписання Акту приймання-передачі. В разі не підписання Акту приймання-передачі Орендарем і при відсутності мотивованої відмови підписання Акту, Приміщення вважаються фактично переданими Орендодавцю, а Акт приймання-передачі Приміщення вважається підписаним.

01.02.2016 контрагенти підписали акт приймання-передачі згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування Приміщення, які знаходяться на четвертому поверху будинку 8-5 літ. Б (вісім тире п'ять літера «Б») по вулиці Рейтарська, у м. Києві, загальною площею 90,85 кв.м. (дев’яносто цілих і вісімдесят п’ять сотих квадратних метрів) (далі - Приміщення).

Відповідно до п. 9.1, 9.2, 9.8 цей Договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та скріплення печатками. Закінчення терміну дії цього договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, якщо інше додатково не буде визначено Сторонами. Будь-які повідомлення, направлені Сторонами одна одній у зв'язку з виконанням та дією цього Договору, мають юридичну силу та беруться до уваги, лише якщо вони здійсненні у письмовій формі та належним чином оформленні, підписані уповноваженими особами та скріплені печатками, а також направлені рекомендованим листом з повідомленням про одержання його адресатом або доставлені особисто з відміткою про одержання за вказаними адресами Сторін.

Договір вступає в силу з дати прийняття Об’єкту оренди Орендарем по Акту прийому-передачі та діє до 31 грудня 2016 року включно. Якщо інше не передбачено умовами цього Договору, строк оренди може бути змінений лише за згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору (4.1, 4.2 договору).

Додатковою угодою від 20.12.2016 сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2017.

Згідно додаткової угоди № 2 від 17.04.2017 за взаємною згодою сторін Сторони домовились розірвати з 12 травня 2017 року Договір оренди нерухомого майна №7-02/16 від 01 лютого 2016 року. Останнім днем оренди Приміщення є 12 травня 2017 року включно. Розірвання цього Договору не звільняє Орендаря від відповідальності за його порушення, яке - мало місце під час дії цього договору. В день розірвання Договору, 12 травня 2017 року, Орендар зобов’язаний повернути Орендодавцю за Актом приймання-передачі (повернення приміщення) нежиле приміщення, яке знаходяться на четвертому поверсі в будинку за адресою; м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 8-5 літ. Б, загальною площею 90,85 кв. м. (дев’яносто цілих і вісімдесят п’ять сотих квадратних метрів). Додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання Сторонами та складена у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної із Сторін і є невід’ємною частиною Договору №7-02/16 оренди нерухомого майна від 01.02.2016р.

12.05.2017 контрагенти підписали акт прийому-передачі (повернення приміщень), згідно якого Орендар повертає, а Орендодавець приймає зі строкового платного користування Приміщення на четвертому поверсі в будинку за адресою: м. Київ, вул. Рейтарська, буд. 8-5 літ. Б, загальною площею 90,85 кв. м. (дев'яносто цілих і вісімдесят п’ять сотих квадратних метрів) (далі - Приміщення). Приміщення повертаються Орендарю в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в користування, з врахуванням нормального фізичного зносу Приміщень.

Тобто договір оренди № 7-02/16 від 01.02.2016 припинив свою дію 13.05.2017, орендар повернув орендоване майно орендодавцю 12.05.2017.

Послуги, згідно наявних в матеріалах справи актів були надані відповідачу в рамках дії договору оренди № 7-02/16 від 01.02.2016, проте не були оплачені орендарем.

Позивач звернувся до відповідача з претензією на суму 49610,71 грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не сплатив.

Матеріалами справи підтверджується та не спростовано відповідачем обставини, що заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати, оплати комунальних послуг та послуг з охорони становить 43495,15 грн.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Відповідач повернув позивачу майно у встановленому законом порядку, проте не сплатив орендну плату за квітень та частину травня місяця 2017 (до дати розірвання договору) та вартість комунальних послуг і послуг охорони за квітень та частину травня 2017 року. Загальна сума заборгованості становить 43495,15 грн.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів розділу 3 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов’язання по оплаті орендної плати настав 05.04.2017 та 05.05.2017 відповідно. Тобто відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов’язання за договором оренди з 06.04.2017 щодо сплати орендної плати за квітень та 06.05.2017 щодо сплати орендної плати за травень. Строк виконання зобов’язань по відшкодуванню вартості комунальних послуг настає протягом 5 банківських днів з дати отримання рахунків. Відповідач не спростував факту отримання рахунків протягом 5 банківських днів з дати їх виставлення, як зазначено позивачем. За таких умов суд визначає обов’язок оплати комунальних послуг орендарем протягом 5 банківських днів з дати їх виставлення.

З огляду на вищезазначене суд вважає вимоги позивача про стягнення суми основного боргу у розмірі 43495,15 грн з відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 4356,30 грн та штраф у розмірі 1759,23 грн. за період з 06.03.2017 по 02.10.2017.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.2.4 договору у випадку прострочення оплати орендної плати або комунальних платежів більш ніж на 10 (десять) календарних днів, Орендодавець має право застосувати неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення та штрафу у розмірі 20% (двадцять відсотків) від місячної орендної плати за кожну несвоєчасну оплату орендної плати або комунальних платежів, крім випадків, коли прострочення викликано несвоєчасним виставленням рахунку Орендодавцем.

Згідно п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України “ Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань ” від 17.12.2013 № 14 якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Оскільки, договір № 7-02/16 від 01.02.2016, яким було передбачено стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення грошових зобов’язань орендарем, припинив свою дію з 13.05.2017, то у суду відсутні підстави для нарахування та стягнення неустойки (штраф і пеня) після припинення дії договору оренди.

Суд здійснив перерахунок пені та штрафу за період з 10.03.2017 по 12.05.2017. Згідно розрахунку суду з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 1003,59 грн та штраф у розмірі 1114,13 грн.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині на суму 31189,72 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України, Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов’язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 237, 238, 239, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Менеджмент консалтинг груп” (04050, м. Київ, вул. Мельникова, будинок 12, ідентифікаційний номер 35744306) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Георгієвський Резиденс” (01030, м. Київ, вул. Рейтарська, будинок 8-5 літ Б, ідентифікаційний код 37533486) орендну плату у розмірі 29072 (двадцять дев’ять тисяч сімдесят дві) грн. 00 коп., пеню у розмірі 1003 (одна тисяча три) грн 59 коп., штраф у розмірі 1114 (одна тисяча сто чотирнадцять) грн. 13 коп. та судовий збір у розмірі 1005 (одна тисяча п’ять) грн. 90 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до частини 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.02.2018

Суддя                                                                                          І.В.Усатенко