ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа № 917/1845/17

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Медуниця О.Є.,

за участі секретаря судового засідання Кохан Ю.В.,

за участі представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - ПрАТ "Украгро НПК" (вх. № 150П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року по справі № 917/1845/17

за позовом Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК", м. Жашків Черкаської області;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк", смт. Котельна Полтавської області;

про визнання недійсним договору поставки,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ПрАТ "Украгро НПК" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ТОВ "Агрофірма "Маяк" про визнання недійсним укладеного між сторонами договору поставки № Ч113 від 15.02.2017. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вказаний договір поставки від імені ТОВ "Агрофірма "Маяк" підписаний директором ОСОБА_1, який не мав належних повноважень на укладення цього договору, та в подальшому не був схвалений загальними зборами ТОВ "Агрофірма "Маяк".

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017 у справі № 917/1845/17 (суддя Гетя Н.Г.) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів в підтвердження факту відсутності повноважень у директора ОСОБА_1 щодо підписання спірного правочину.

Повний текст зазначеного рішення складено 19.12.2017.

15.12.2017 набрала чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів).

Пунктом 13 частини 1 Перехідних положень зазначеного кодексу встановлено, що судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ПрАТ "Украгро НПК" 28.12.2017, тобто в межах десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду, встановленого ст. 93 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент прийняття оскаржуваної ухвали та подання апеляційної скарги), засобами поштового звязку направив до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 14.12.2017 у справі № 917/1845/17 скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на те, що у відповідності до ст. 58 Закону України «Про господарські товариства», вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників, що складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Зазначає, що особі, яка підписала договір поставки № Ч113 від 15.02.2017 від імені ТОВ "Агрофірма "Маяк" (директор ОСОБА_1І.), загальними зборами ТОВ "Агрофірма "Маяк" не було надано повноважень на укладення вказаного договору, та в подальшому цей договір не був схвалений загальними зборами товариства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 15.01.2017 у справі № 917/1845/17 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та встановлено строк відповідачу для подання відзиву на апеляційну скаргу до 26.01.2018.

Відповідач - ТОВ "Агрофірма "Маяк" відзив на апеляційну скаргу в установлений судом апеляційної інстанції строк не надав.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 у справі № 917/1845/17 призначено апеляційну скаргу позивача до розгляду в судовому засіданні на 07.02.2018 об 11:30.

07.02.2018 у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-доповідача ОСОБА_2 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 917/1845/17 та для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Пелипенко Н.М., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.

В судовому засіданні 07.02.2018 за клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи та у звязку з неявкою представників позивача та відповідача в судове засідання, розгляд апеляційної скарги відкладено на 27.02.2018 о 12:30 год.

Вказану ухвалу 09.02.2018 направлено на адреси сторін.

Відповідач ТОВ "Агрофірма "МАЯК" 16.02.2018 за вх. № 1633 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами позивача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги. Вважає, що з боку позивача апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки довіреність від 14.08.2017 № 147-17 на представника позивача ОСОБА_3 підписана генеральним директором ПрАТ "Украгро НПК" ОСОБА_4 без надання доказів на підтвердження повноважень, зокрема, статуту товариства, наказу про призначення, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зазначає про розгляд Господарським судом Черкаської області справи № 925/1254/17 за позовом ТОВ "Агрофірма "МАЯК" до ПрАТ "Украгро НПК" про стягнення 1474996,32 грн попередньої оплати за договором поставки № Ч113 від 15.02.2017 та 45724,89 грн пені за неналежне виконання умов вказаного договору, що підтверджується ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.11.2017 у справі № 925/1254/17, якою зупинено провадження у справі № 925/1254/17 до вирішення повязаної з нею справи № 917/1845/17, та надав копію зазначеної ухвали, а також Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААБ № 155970 станом на 04.04.2013 щодо юридичної особи - ТОВ "Агрофірма "МАЯК", код 32460293, з якої вбачається, що керівником ТОВ "Агрофірма "МАЯК" є ОСОБА_1, який має право вчиняти від юридичні дії від імені юридичної особи - ТОВ "Агрофірма "МАЯК" без довіреності, у тому числі підписувати договори (а.с. 58).

Позивач ПрАТ "Украгро НПК" свого представника в судове засідання 27.02.2018 не направив, про причину відсутності представника в судовому засіданні не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням № 420 (а.с. 66).

Відповідач ТОВ "Агрофірма "МАЯК" свого представника в судове засідання 27.02.2018 не направив, про причину відсутності представника в судовому засіданні не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням № 439 (а.с. 65).

Враховуючи, що позивач та відповідач були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін у відповідності до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи та наявні у ній докази, дослідивши доводи, викладені в апеляційні скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2017 між ПрАТ "УКРАГРО НПК" (постачальником) та ТОВ "Агрофірма "МАЯК" (покупцем) укладено договір поставки № 4113, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити покупцеві в обумовлені договором строки товар аміак рідкий ГОСТ 6221-90 в кількості 103,320 тон на загальну суму 1474996,32 грн, в т.ч. ПДВ в сумі 245832,72 грн, а покупець зобовязався прийняти та оплатити поставлений товар.

Згідно з п.п. 4.1, 4.2 зазначеного договору, поставка товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати протягом 3-х днів з дати укладення цього договору в безготівковій формі платіжним дорученням.

Відповідно до п. 4.3 договору поставки від 15.02.2017 № 4113, у разі несплати покупцем попередньої оплати у встановлений строк або сплати попередньої оплати в неповному обсязі, або сплати із порушенням встановленого строку, постачальник має право зупинити виконання свого обовязку щодо постачання (передачі) товару, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

За умовами п. 4.4 договору поставки від 15.02.2017 № 4113, постачальник самостійно визначає спрямування одержаних від покупця коштів, якщо останній в призначенні платежу не посилається на цей договір.

Згідно з п.п. 7.6, 7.7 договору поставки від 15.02.2017 № 4113, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до припинення прав та обовязків сторін, які виникли із договору.

Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 92 Цивільного кодексу України, юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

З наявної в матеріалах справи копії договору поставки від 15.02.2017 № Ч113 вбачається, що від імені ТОВ "Агрофірма "Маяк" (покупця) договір підписаний директором ОСОБА_1, а від ПрАТ "УКРАГРО НПК" (постачальника) начальником СП № 3 ОСОБА_5

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», товариства з обмеженою відповідальністю створюється і діє на підставі статуту, який повинен містити відомості, зокрема, про склад засновників та учасників, а також склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень. Відсутність в установчих документах відомостей, визначених зазначеною статтею, є підставою для відмови у державній реєстрації товариства.

Статтею 6 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної Реєстрації, яка проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 23 Закону України «Про господарські товариства», управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства. Посадовими особами органів управління товариства є фізичні особи - голова та члени виконавчого органу, ревізійної комісії, ревізор товариства, а також голова та члени іншого органу товариства, наділені повноваженнями з управління товариством, якщо

утворення такого органу передбачено установчими документами товариства.

Статтею 62 Закону України «Про господарські товариства» визначено, що у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція, яку очолює генеральний директор) або одноособовий (директор). Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

В матеріалах справи відсутні установчі документи відповідача - ТОВ "Агрофірма "МАЯК".

Разом з тим, згідно з наданої відповідачем до відзиву на апеляційної скарги Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія ААБ № 155970 станом на 04.04.2013, державна реєстрація відповідача - ТОВ "Агрофірма "МАЯК" (ідентифікаційний код юридичної особи 32460293) проведена 26.12.2003, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 01.12.2004 за № 1 000017.

Вищезазначене також підтверджується інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на офіційному веб-сайті за адресою: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch , з якого вбачається, що органом управління юридичної особи - ТОВ "Агрофірма "МАЯК" (ідентифікаційний код юридичної особи 32460293) є загальні збори, єдиним засновником та кінцевим бенефіціарним власником (контролером) ТОВ "Агрофірма "МАЯК" є ОСОБА_1 з розміром внеску до статутного фонду товариства 20500,00 грн.

Також ОСОБА_1 з 08.04.2010 є керівником та підписантом від імені ТОВ "Агрофірма "МАЯК", тобто особою, яка уповноважена представляти ТОВ "Агрофірма "МАЯК" у правовідносинах з третіми особами, зокрема, вчиняти дії від імені товариства без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 58 та 62 Закону України «Про господарські товариства», ОСОБА_1, являючись єдиним учасником (засновником) ТОВ "Агрофірма "МАЯК" є одноособовим представником вищого органу управління (загальних зборів) товариства та одночасно є виконавчим органом товариства керівником та підписантом.

Згідно з п.п. 1, 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»: Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - документ в електронній або у випадку, передбаченому цим Законом, у паперовій формі, який формується та оновлюється за результатами проведення реєстраційних дій і містить відомості про юридичну особу або її відокремлений підрозділ, фізичну особу - підприємця (у тому числі про взяття на облік в органах державної статистики та державної фіскальної служби, видачу ліцензії та документів дозвільного характеру) або громадське формування, що не має статусу юридичної особи.

Таким чином, позивачем не доведено відсутність у директора ОСОБА_1 повноважень на укладення та підписання від імені ТОВ "Агрофірма "Маяк" договору поставки № Ч113 від 15.02.2017 на суму 1474996,32 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору поставки № Ч113 від 15.02.2017, укладеного між ТОВ "Агрофірма "МАЯК" та ПрАТ "Украгро НПК", тому апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Судова колегія відхиляє посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню як така, що подана представником ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, підписаної головою правління ПрАТ "Украгро НПК" ОСОБА_4, повноваження якого не підтверджено належним чином, оскільки згідно з інформацією в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, розміщеному на офіційному веб-сайті за адресою: https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch , ОСОБА_4 є керівником ПрАТ "Украгро НПК" з 16.12.2014, до повноважень якого належить, зокрема, вчиняти дії від імені товариства, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Крім того, відповідно до п.п. 11 п. 16-1 Розділу XV "Перехідні положення" Конституції України, з дня набрання чинності (30.09.2016) Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах апеляційної інстанції здійснюється з 01 січня 2018 року.

Отже, зважаючи на дату подання апеляційної скарги (28.12.2017), підписання та подання апеляційної скарги представником ПрАТ "Украгро НПК" ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреності від 14.08.2017 № 147-17, було здійснено в межах приписів Конституції України.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що місцевий господарський суд, ухвалив рішення з повним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача - ПрАТ "Украгро НПК" на рішення Господарського суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року по справі № 917/1845/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 14 грудня 2017 року по справі № 917/1845/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 02.03.2018.

Постанова може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Медуниця О.Є.