ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/2597/17

За позовом: Одеської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Гайдара, б. 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ - 39441717)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙЛЕР-ПІВДЕНЬ" (вул. ОСОБА_1, б. 32-А, с. Малодолинське, м. Чорноморськ, Одеська область, 68093, код ЄДРПОУ - 36369675)

про стягнення 7 095 грн. 37 коп.

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з ОСОБА_2

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - на підставі довіреності № 1591/5/15-70-10 від 14.12.2017;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач, Одеська митниця Державної фіскальної служби України, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейлер-Південь» (далі ТОВ «Трейлер-Південь») про стягнення збитків у розмірі 7 095 грн. 37 коп.

Ухвалою суду від 27.10.2017р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено до розгляду.

15 грудня 2017р. набрав чинності Закон України від 03.10.2017р. №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.12 ГПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справ. Малозначними справами, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (160 000 грн.).

Ухвалою суду від 09.01.2018р. справу № 916/2597/17 прийнято до розгляду за правилами ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 р. № 2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017 р., в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав у повному обсязі.

Відповідач про місце, дату та час судових засідань повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою підприємство за даною адресою не зареєстровано. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.

Відповідно до ч.7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч.9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представника позивача, суд встановив:

18 квітня 2014р. між ТОВ «Трейлер-Південь» (Зберігач) та Південна митниця Міндоходів (правонаступником якого є Одеська митниця ДФС) (Поклажодавець) був укладений Договір про надання послуг відповідального зберігання № 305. Відповідно до підпункту 1.1.1 п. 1.1 вказаного договору Зберігач зобовязався надати Поклажодавцю послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави України.

Даний Договір набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, а в частині надання послуг діє з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року (п. 11.1 Договору).

Відповідно до пунктів 1.3, 1.5 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. майно зберігається на території Зберігача. З моменту фактичної передачі його Поклажодавцем Зберігачу, на останнього покладається обовязок по збереженню майна в первинному вигляді з урахуванням природного зносу товарів. Перелік, кількість та види майна, що передається на відповідальне зберігання, буде визначений в окремих Актах прийому передачі майна на відповідальне зберігання.

Підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. передбачено, що Поклажодавець має право: проводити інвентаризацію майна, переданого для відповідального зберігання Зберігачу.

Підпунктами 6.3.4, 6.3.6, 6.3.7 пункту 6.3 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. встановлено, що Зберігач зобовязаний: забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання майна та вживати заходи, необхідні для забезпечення схоронності майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути Поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей. Зберігач зобовязаний також повернути майно Поклажодавцю за його першою письмовою вимогою; за першою письмовою вимогою Поклажодавця надавати йому можливість доступу до майна і перевірки умов відповідального зберігання.

Згідно із пунктами 7.1, 7.2 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. Поклажодавець письмово повідомляє Зберігача про намір передати майно на відповідальне зберігання. По кожному окремому факту передачі майна на відповідальне зберігання Зберігачеві Поклажодавець складає у 2 (двох) примірниках та підписує і засвідчує круглою печаткою зі свого боку Акт приймання-передачі майна на зберігання. Зберігач підписує і засвідчує круглою печаткою 2 (два) примірника Акту , один з яких повертає Поклажодавцю.

Відповідно до підпунктів 8.3.1, 8.3.2, 8.3.3 пункту 8.3 Договору про надання послуг відповідального зберігання №305 від 18.04.2014р. Зберігач несе матеріальну відповідальність за збиток: заподіяний крадіжками товарно-матеріальних цінностей в скоєних за допомогою злому на охоронюваних обєктах приміщень, запорів, замків, вікон й огороджень, іншими способами в результаті не забезпечення належної охорони периметра або внаслідок невиконання зберігачем установленого на складі порядку вивозу (виносу) майна, а також розкраданнями, скоєних шляхом грабежу або при розбійному нападі; нанесений знищеннями або ушкодженням майна (у тому разі шляхом підпалу) сторонніми особами, що проникли на обєкт у результаті неналежного виконання замовником прийнятих за договором зобовязань; заподіяний пожежами або з інших причин з вини працівників, що здійснюють охорону обєктів.

Позивач у справі зазначає, що на виконання умов Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014 р., на підставі Актів прийому-передачі товарів від 23.10.2013р.та від 18.04.2014р., підписаних повноваженими представниками та скріплених печатками сторін, передано на зберігання ТОВ «Трейлер-Південь» товари, перелічені у вказаних Актах, в тому числі :терези настільні кухонні з корпусом з полімерного матеріалу, з максимальною вагою зважування до 1 кг ТМ «Constant», країна походження Китай у кількості 2 560 шт.; декоративні вироби з пластмас пластикові багети, виробник «YIWU DACHEN IMPORT & EXPORT CO., LTD», країна виробництва Китай, 40 х 19 мм 2662,2 м (918 шт.), 40 х 19 мм 783 м (270 шт.), 40 х 14 мм 3445,2 м (1188 шт.), всього 2376 шт.; сумки з поліетилентерефтала, неткані, розміром 13 х 15 см., модель 10ССТ, виробник «SHANGHAI EVERLINK INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD», торгівельна марка «Curves», кількість 2000 шт.

12 березня 2015 року між ТОВ «Трейлер-Південь» та Південною митницею Міндоходів (правонаступником якої є Одеська митниця ДФС) укладено Додаткову угоду до Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. , відповідно до якої сторони дійшли згоди, зокрема, змінити п. 11.1 Договору, виклавши його у наступній редакції: дія договору продовжується до 31.05.2015р або до повного виконання зобовязань за договором .

Як зазначає позивач, під час проведення інвентаризації відповідно до наказу Одеської митниці ДФС від 22.06.2016р. № 41-аг, інвентаризаційною комісією Одеської митниці ДФС виявлено нестачу товарів , переданих на відповідальне зберігання ТОВ «Трейлер-Південь», а саме: терези настільні кухонні з корпусом з полімерного матеріалу, з максимальною вагою зважування до 1 кг ТМ «Constant», країна походження Китай, у кількості 11 шт.; декоративні вироби з пластмас пластикові багети, виробник «YIWU DACHEN IMPORT & EXPORT CO., LTD», країна виробництва Китай, 40 х 19 мм 2662,2 м (918 шт.), 40 х 19 мм 783 м (270 шт.), 40 х 14 мм 3445,2 м (1188 шт.), всього 2376 шт. у кількості 2 шт.; сумки з поліетилентерефтала, неткані, розміром 13 х 15 см., модель 10ССТ, виробник «SHANGHAI EVERLINK INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD», торгівельна марка «Curves», у кількості 131 шт.

Позивач також зазначає, що за результатами роботи інвентаризаційної комісії Одеської митниці ДФС був складений Інвентаризаційний опис, Протокол інвентаризаційної комісії від 03.03.2016р., які підтверджують факт нестачі товару, переданого на зберігання митницею до ТОВ «Трейлер-Південь».

19 червня 2017 року з метою визначення розміру збитків позивачем укладено Договір № 75/2017 про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна з Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Інвестментс». Інформацію щодо втраченого майна від нестачі, яке було передано на відповідальне зберігання (найменування, одинці виміру, кількість тощо) було наведено у Додатку 1 до цього Договору .

Позивач зазначає, що відповідно до Звіту з незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна: терезів настільних кухонних у кількості 11 шт. багетів пластикових у кількості 2 шт., сумок з поліетилентерефтала у кількості 131 шт., складеного ТОВ «Актив Інвестментс», ринкова вартість, втраченого від нестачі майна складає 6 495 грн. 37 коп.

Отже, як зазначає позивач, загальний розмір збитків, які спричинені втратою переданого на зберігання майна становить 7 095 грн. 37 коп. (6 495,37 (ринкова вартість втраченого майна) + 600 (витрати Одеської митниці ДФС на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі товару) = 7 095,37).

Крім того, позивач зазначає, що 22.08.2017 р. він направив на адресу ТОВ «Трейлер-Південь» претензію про відшкодування збитків, завданих нестачею майна, переданого на зберігання за Договором № 305 від 18.04.2014р. на суму 7 095 грн. 37 коп. Проте, збитки ТОВ «Трейлер-Південь» відшкодовані не були.

З урахуванням зазначеного, враховуючи невідшкодування відповідачем втраченого нестачею товару у порядку досудового врегулювання спору , позивач вважає , що ТОВ «Трейлер-Південь» має відшкодувати збитки в розмірі 7 095 грн. 37 коп. у судовому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення статті 936 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Договір зберігання є публічним, якщо зберігання речей здійснюється суб'єктом підприємницької діяльності на складах (у камерах, приміщеннях) загального користування.

Крім того, позивач зазначив, що згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач також зазначає, що згідно із частиною першою статті 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Крім того, позивач зазначив, що згідно статтей 944, 949 Цивільного кодексу України, зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі. Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Позивач зазначає, що відповідно до частин першої, другої статті 938, статті 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення. Зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до частин першої та другої статті 936, частини першої статті 942 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Договором зберігання, в якому зберігачем є особа, що здійснює зберігання на засадах підприємницької діяльності (професійний зберігач), може бути встановлений обов'язок зберігача зберігати річ, яка буде передана зберігачеві в майбутньому. Зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Професійний зберігач відповідає за втрату (нестачу) або пошкодження речі, якщо не доведе, що це сталося внаслідок непереборної сили, або через такі властивості речі, про які зберігач, приймаючи її на зберігання, не знав і не міг знати, або внаслідок умислу чи грубої необережності поклажодавця (частина перша статті 949, частини перша та друга статті 950 Цивільного кодексу України). Тобто, відповідно до зазначених норм, наявність вини в діях професійного зберігача не входить до умов його відповідальності за втрату (нестачу) або пошкодження речі, яку передано на зберігання. А відтак, вказана відповідальність професійного зберігача настає без вини, а доведення її наявності чи відсутності не входить до предмету доказування про розгляді спорів про відшкодування вартості втраченої або пошкодженої речі.

Пунктом першим частини першої статті 951 Цивільного кодексу України передбачено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості.

Прийняття речі на зберігання може підтверджуватися видачею поклажодавцеві номерного жетона, іншого знака, що посвідчує прийняття речі на зберігання, якщо це встановлено законом, іншими актами цивільного законодавства або є звичним для цього виду зберігання (частина третя статті 937 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 18 квітня 2014р. між ТОВ «Трейлер-Південь» (Зберігач) та Південна митниця Міндоходів (правонаступником якої є Одеська митниця ДФС) (Поклажодавець) був укладений Договір про надання послуг відповідального зберігання № 305, відповідно до підпункту 1.1.1 п. 1.1 якого Зберігач зобовязався надати Поклажодавцю послуги відповідального зберігання предметів, вилучених по протоколам про порушення митних правил, конфіскованих за рішенням суду, переданих для зберігання та інші предмети, що підлягають передачі у власність держави України.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.5 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. майно зберігається на території Зберігача. З моменту фактичної передачі його Поклажодавцем Зберігачу, на останнього покладається обовязок по збереженню майна в первинному вигляді з урахуванням природного зносу товарів. Перелік, кількість та види майна, що передається на відповідальне зберігання, визначений в окремих Актах прийому передачі майна на відповідальне зберігання.

Підпунктом 6.2.4 пункту 6.2 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. передбачено, що Поклажодавець має право, зокрема, проводити інвентаризацію майна, переданого для відповідального зберігання Зберігачу.

Підпунктами 6.3.4, 6.3.6, 6.3.7 пункту 6.3 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. встановлено, що Зберігач зобовязаний: забезпечити повне збереження переданого на відповідальне зберігання майна та вживати заходи, необхідні для забезпечення схоронності майна, а після закінчення відповідального зберігання повернути Поклажодавцю те саме майно. Майно повинно бути повернене в тому самому стані, у якому воно було прийняте на відповідальне зберігання, з урахуванням змін його природних властивостей. Зберігач зобовязаний також повернути майно Поклажодавцю за його першою письмовою вимогою; за першою письмовою вимогою Поклажодавця надавати йому можливість доступу до майна і перевірки умов відповідального зберігання.

Відповідно до підпунктів 8.3.1, 8.3.2, 8.3.3 пункту 8.3 Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014р. Зберігач несе матеріальну відповідальність за збиток: заподіяний крадіжками товарно-матеріальних цінностей в скоєних за допомогою злому на охоронюваних обєктах приміщень, запорів, замків, вікон й огороджень, іншими способами в результаті не забезпечення належної охорони периметра або внаслідок невиконання Зберігачем установленого на складі порядку вивозу (виносу) майна, а також розкраданнями, скоєних шляхом грабежу або при розбійному нападі; нанесений знищеннями або ушкодженням майна (у тому разі шляхом підпалу) сторонніми особами, що проникли на обєкт у результаті неналежного виконання замовником прийнятих за договором зобовязань; заподіяний пожежами або з інших причин з вини працівників, що здійснюють охорону обєктів.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору про надання послуг відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014 р., на підставі Актів прийому-передачі товарів від 23.10.2013р. та від 18.04.2014р., підписаних повноваженими представниками та скріплених печатками сторін, передано на зберігання ТОВ «Трейлер-Південь» товари, перелічені у вказаних Актах, в тому числі : терези настільні кухонні з корпусом з полімерного матеріалу, з максимальною вагою зважування до 1 кг ТМ «Constant», країна походження Китай у кількості 2 560 шт.; декоративні вироби з пластмас пластикові багети, виробник «YIWU DACHEN IMPORT & EXPORT CO., LTD», країна виробництва Китай, 40 х 19 мм 2662,2 м (918 шт.), 40 х 19 мм 783 м (270 шт.), 40 х 14 мм 3445,2 м (1188 шт.), всього 2376 шт.; сумки з поліетилентерефтала, неткані, розміром 13 х 15 см., модель 10ССТ, виробник «SHANGHAI EVERLINK INTERNATIONAL LOGISTICS CO. LTD», торгівельна марка «Curves»,у кількості 2000 шт.

Також, судом встановлено, що під час проведення інвентаризації відповідно до наказу Одеської митниці ДФС від 22.06.2016р. № 41-аг, інвентаризаційною комісією Одеської митниці ДФС виявлено нестачу товарів переданих на відповідальне зберігання ТОВ «Трейлер-Південь», а саме: терезів настільних кухонних з корпусом з полімерного матеріалу у кількості 11 шт.; декоративних виробів з пластмас пластикові багети у кількості 2 шт.; сумок з поліетилентерефтала у кількості 131 шт., що підтверджується Протоколом інвентаризаційної комісії від 03.03.2016р. та Інвентаризаційним описом.

Згідно із пунктом 2 Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996р. № 116, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2011р. № 1253, розмір збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 104 Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003р. № 1891, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2011р. № 1253, визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки.

Судом встановлено, що 19.06.2017 року, з метою визначення розміру збитків , позивачем укладено Договір № 75/2017 про надання послуг з проведення незалежної оцінки майна з Товариством з обмеженою відповідальністю «Актив Інвестментс». Інформацію щодо втраченого майна від нестачі, яке було передано на відповідальне зберігання (найменування, одинці виміру, кількість тощо) було наведено у Додатку 1 до цього договору. За проведення незалежної оцінки майна за вказаним Договором позивачем було сплачено 600 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 18.07.2017 року № 1336 .

Також судом встановлено, що відповідно до Звіту з незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна: терезів настільних кухонних у кількості 11 шт. , багетів пластикових у кількості 2 шт., сумок з поліетилентерефтала у кількості 131 шт. , складеного ТОВ «Актив Інвестментс», ринкова вартість, втраченого від нестачі майна складає 6 495 грн. 37 коп.

Отже, загальний розмір збитків, які спричинені втратою переданого на зберігання майна , та витрат , пов'язаних із проведенням незалежної оцінки , становить 7 095 грн. 37 коп. (6 495,37 (ринкова вартість втраченого майна) + 600 (витрати Одеської митниці ДФС на оплату послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі товару) = 7 095,37).

Докази відшкодування збитків , повязаних із нестачею майна, переданого на зберігання позивачем до ТОВ «Трейлер-Південь» , в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, на думку суду, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача збитків за Договором про надання послуг з відповідального зберігання № 305 від 18.04.2014 р. у розмірі 7 095 грн. 37 коп., з яких 6 495 грн. 37 коп. основна сума збитків, 600 грн. 00 коп. - оплата послуг з проведення незалежної оцінки ринкової вартості втраченого від нестачі майна, а позовна заява Одеської митниці ДФС є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. ст. 123, 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Одеської митниці Державної фіскальної служби України - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙЛЕР-ПІВДЕНЬ" (вул. ОСОБА_1, б. 32-А, с. Малодолинське, м. Чорноморськ, Одеська область, 68093, код ЄДРПОУ - 36369675) на користь Одеської митниці Державної фіскальної служби України (вул. Гайдара, б. 21-А, м. Одеса, Одеська область, 65078, код ЄДРПОУ - 39441717) збитки у сумі 7095 грн. 37 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 28 лютого 2018 р.

Суддя Н.В. Рога