ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 справа № 913/546/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк, Луганська область
на рішення Господарського суду Луганської області
від07.08.2017 (підписано 09.08.2017)
у справі№ 913/546/17 (суддя Шеліхіна Р.М.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРАЛ-СПЕЦМАШ", м. Луганськ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк, Луганська область
простягнення 228 708,19 грн.
В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРАЛ-СПЕЦМАШ", м. Луганськ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк, Луганська область (Відповідач) про стягнення основної заборгованості в сумі 205 080,00 грн. за період з 27.01.2017 по 14.02.2017, інфляційних втрат в сумі 4 511,76 грн. за період квітень-травень 2017 року, 3% річних у сумі 1 941,78 грн. за період з 04.03.2017 по 04.07.2017 та пені

в сумі 17 174,65 грн. за період з 04.03.2017 по 15.06.2017 згідно договору підряду (ремонту на території підрядника) від 28.12.2016 №577-РА-УМТС.

Рішенням господарського суду Луганської області від 07.08.2017 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Відповідача на користь Позивача 205 080,00 грн. основного боргу, пеню в сумі 14 192,82 грн. за період з 06.03.2017 по 15.06.2017, інфляційні в сумі 4 511,76 грн. за період квітень-травень 2017 року, 3% річних в сумі 1 929,42 грн. за період з 06.03.2017 по 04.07.2017 та судовий збір в сумі 3 385,00 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України, а також при неповному зясуванні обставин справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що через насильницьке захоплення підприємств, неможливість вести господарську діяльність і, як наслідок, часткову втрату дієздатності щодо видобутку та реалізації вугілля, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" не відповідає вимогам ст. 80 Цивільного кодексу України щодо дієздатності, а отже не може бути належним Відповідачем у справі.

Відзиву на апеляційну скаргу Позивачем не надано.

Представник Позивача в судовому засіданні вважав рішення господарського суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за наявними у справі матеріалами у відсутності представника Відповідача, що не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи, встановлені наступні обставини:

- укладення договору підряду від 28.12.2016 №577-РА-УМТС (далі Договір), за умовами п. 1.1. якого Позивач приймає на себе зобовязання на свій ризик та за завданням Відповідача виконати з власних матеріалів ремонт обладнання, його вузлів та комплектуючих, вказаних у Специфікаціях, які підписані обома сторонами та є невідємною частиною цього Договору;

- факти виконання Позивачем на користь Відповідача робіт з ремонту модуля силового МС50.00.000-01 у кількості 40 шт. та ремонту блоку стійкового КПГС 01.00.030Б у кількості 100 шт. на суму 301 200,00 грн. та прийняття їх Відповідачем;

- факт підписання сторонами без доповнень та зауважень актів здачі-приймання робіт (надання послуг) від 27.01.2017 №ОУ-270101 на суму 64 080,00грн., від 27.01.2017 №ОУ-270102 на суму 56 400,00грн., від 03.02.2017 №ОУ-030201 на суму 35 250,00 грн. та від 14.02.2017 №ОУ-140201 на суму 49 350,00 грн.;

- обставини порушення Відповідачем грошового зобовязання щодо оплати за виконані роботи в сумі 205 080,00 грн.

Вказані обставини сторонами не оспорюються.

Проте, Відповідач заперечує проти позовних вимог, обґрунтовуючи свої заперечення тим, що через насильницьке захоплення підприємств, неможливість вести господарську діяльність і, як наслідок, часткову втрату дієздатності щодо видобутку та реалізації вугілля, він не відповідає вимогам ст. 80 Цивільного кодексу України щодо дієздатності, а отже не може бути належним Відповідачем у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції, з чим погоджується судова колегія, встановлено, що правовідносини сторін виникли на підставі Договору та регулюються нормами ч. 1 ст. 173, ст. 193, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 610, 629 625 Цивільного кодексу України, матеріалами справи підтверджується, що грошове зобовязання в сумі 205 080,00 грн. є простроченим.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України, юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Судова колегія не приймає вказані доводи Відповідача до уваги, оскільки у зв'язку з відсутністю передбачених ч. 4 ст. 91 ЦК України відомостей про припинення діяльності сторін, вони зберігають свою юридичну правоздатність

За змістом ст. 92 ЦК України, цивільна дієздатність юридичної особи реалізується саме через їх органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Обставини захоплення вугледобувних підприємств Відповідача не мають ознак форс-мажорних в розумінні вимог діючого законодавства для виконання сторонами Договору своїх обовязків, оскільки про велику імовірність їх настання вони усвідомлювали при його укладенні в грудні 2016 року.

Також, виходячи із специфіки укладеного Договору, предмет якого охоплює виконання робіт та надання послуг з боку Позивача, Відповідач не був позбавлений можливості вимагати припинення дії цього Договору або зміну його умов в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Законних підстав щодо звільнення Відповідача від виконання обовязку оплатити прийняті за спірними актами виконані роботи за Договором судовою колегією не встановлено та їх наявність Відповідачем не доведено.

Отже судова колегія вважає право Позивача на отримання оплати за виконані роботи на підставі вищезазначеного Договору таким, що порушене, а отже вважає, що суд першої інстанції законно та обґрунтовано стягнув з Відповідача на користь Позивача заборгованість за виконані роботи в сумі 205 080,00 грн. та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав до звільнення Відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобовязання на підставі ст. 625 ЦК України.

Розрахунок суду першої інстанції в частині стягнення інфляційних в сумі в сумі 4 511,76 грн. за період квітень травень 2017 року та 3% річних в сумі 1 929,42 грн. за період з 06.03.2017 по 04.07.2017, судова колегія також вважає таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

З урахуванням наведеного судом першої інстанції розрахунку, п.п. 3.4, 6.9 Договору та приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, судова колегія також вважає законним та обґрунтованим висновок суду щодо стягнення з Відповідача пені в розмірі 14 192,82 грн. за період з 06.03.2017 по 15.06.2017.

Будь-яких порушень норм матеріального або процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судова колегія не вбачає.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2017 у справі № 913/546/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на Позивача.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Сєвєродонецьк, Луганська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 07.08.2017 у справі № 913/546/17 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 19.02.2018.

Головуючий О.В. Стойка

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3