РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року Справа № 906/1169/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Судді доповідача (головуючого судді) Маціщук А.В.,

судді Петухов М.Г.,

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради - не з`явився

відповідача ОСОБА_2 міської ради не з`явився

відповідача ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради - не з`явився

третьої особи не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14"

на ухвалу Господарського суду Житомирської області (постановлену 26.12.2017 р. суддею Вельмакіна Т.М. в приміщенні Господарського суду Житомирської області)

у справі № 906/1169/17

за позовом ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14"

до ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради

до ОСОБА_2 міської ради

до ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6 реєстрації ОСОБА_2 міської ради

про визнання недійсним та скасування рішення і свідоцтва про право власності на нерухоме майно (забезпечення позову)

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ухвали Господарського суду Житомирської області від 26.12.2017 р. у справі № 906/1169/17 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" про забезпечення позову.

Не погоджуючись ухвалою суду першої інстанції, позивач ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.12.2017 р. у справі № 906/1169/17 та прийняти нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 міській раді та ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно розпорядження чи користування нежитловим приміщенням площею 37,5 кв.м., що знаходиться у житловому будинку за адресою: вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі, а також шляхом заборони ОСОБА_1 підприємству "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство № 1" ОСОБА_2 міської ради" проводити будь-які роботи в житловому будинку № 14 по вул.Леха Качинського у м.Житомирі.

Скаржник вважає, що ухвала господарського суду підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає, що відповідач ОСОБА_3 комітет ОСОБА_2 міської ради вважає себе власником спірного нежитлового приміщення у житловому будинку по вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі на підставі рішення державного реєстратора від 30.09.2013 р. та свідоцтва про право власності від 07.10.2013 р., які є предметом спору у даній справі, та вчиняє дії зі зміни статусу спірного приміщення, розпоряджається ним, що підтверджується рішенням ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради «Про обстеження технічного стану житлових будинків» від 04.05.2017 р. № 416, відповідно до якого нежитлове приміщення у будинку, який переданий в управління ОССБ, надано в користування іншій особі - ОСОБА_7

Доводить, що порушується право власності співвласників будинку на спільне, неподільне майно та зазначає, що відповідач ОСОБА_8 підприємство "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради намагається пробити вхід до обмеженої частини підвалу з іншої сторони, руйнуючи несучу конструкцію у підвалі будинку позивача. Тому за час розгляду справи у спірному приміщенні можуть бути проведені роботи капітального характеру, що в подальшому призведе до зміни статусу приміщення з нежитлового на житлове. Відповідно, у разі задоволення позову, виконання рішення суду буде неможливим, оскільки статус спірного приміщення буде незаконно змінено рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради з нежитлового на житлове та буде надане фізичній особі - ОСОБА_7 як квартира. В свою чергу ОСОБА_7 зможе приватизувати спірне приміщення як квартиру у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Скаржник просить врахувати наведені обставини і скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.12.2017 р. у даній справі про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" про забезпечення позову та прийняти нове рішення про задоволення заяви.

Відповідач ОСОБА_3 комітет ОСОБА_2 міської ради подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в клопотанні про забезпечення позову скаржник просить вирішити питання, не повязані з розглядом справи і заявленими вимогами, оскільки у справі № 906/1169/17 позивач/скаржник доводить, що відповідачі ОСОБА_2 міська рада і виконком не мали права набувати у власність нежитлове приміщення, при цьому не встановлюється обовязок міської ради та виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради вчиняти чи не вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення. Тому заходи забезпечення позову не перебувають у необхідному (обовязковому) звязку з позовними вимогами та їх предметом у даній справі.

Вважає, що заборона вчиняти дії, в тому числі приймати, укладати та/або підписувати будь-які рішення чи розпорядження майном, фактично є забороною користуватися майном (нежитлове приміщення в буд. №14 по вул. Леха Качинського у м. Житомирі), яке перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Житомира.

Зазначає також, що заходи забезпечення позову мають бути адекватними та забезпечувати збалансованість інтересів, що передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.12.2017 р. у справі № 906/1169/17 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідачі ОСОБА_8 підприємство "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міська рада та третя особа ОСОБА_6 реєстрації ОСОБА_2 міської ради відзиви на апеляційну скаргу не подали.

Сторони не забезпечили участь представників у судовому засіданні та не повідомили суд про причини неявки.

Суд апеляційної інстанції переглядає справи за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених нормами гл.1 розділу ІУ ГПК України.

Зважаючи, що судом вжито необхідних заходів для завчасного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення /а.с. 228 234 у т.1/, явка представників в судове засідання обовязковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про можливість завершення розгляду апеляційної скарги без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено таке.

ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6 реєстрації ОСОБА_2 міської ради /а.с. 4 14 у т.1/, в якому просить:

- визнати недійсними і скасувати рішення державного реєстратора Реєстраційної служби ОСОБА_2 міського управління юстиції Житомирської області ОСОБА_9 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 6460559 від 07.10.2013 p., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.09.2013 року та як похідне від нього

- свідоцтво про право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення за адресою: вулиця Черняховського (ОСОБА_5), будинок 14 у м. Житомирі,площею 37, 5 кв. м., серія та номер: 10387460, видане 07.10.2013 р. Територіальній громаді м. Житомира в особі ОСОБА_2 міської ради, ;

- визнати недійсним пункт 1 рішення ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради від 02.06.2016 р. № 476 в частині зняття ОСОБА_1 підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаціне підприємство № 1" ОСОБА_2 міської ради з балансу жилого будинку № 14 по вул. Леха Качинського в м. Житомирі та передачі його в управління об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14", "окрім нежитлових приміщень, що перебувають у власності територіальної громади міста Житомира".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ОСОБА_2 міська рада та виконавчий комітет ОСОБА_2 міської ради не мали права набувати у власність будь-які допоміжні або нежитлові приміщення у будинку № 14 по вул. Леха Качинського та реєструвати за собою таке право без згоди інших співвласників будинку, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України (у редакції з 01.01.2004 р.), ч. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України «Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку» від 29.11.2001 р. допоміжні, підвальні та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку є спільною сумісною власністю усіх співвласників квартир у такому будинку.

Позивач зазначає, що через допоміжне приміщення забезпечується доступ до підвальних приміщень будинку, тому такі порушення вимог законодавства України і порушення права співвласників будинку є безумовною підставою для визнання рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності, свідоцтва про право власності від 17.10.2013 р. та рішення ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради від 02.06.2016 р. недійсними, що стане підставою для скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Одночасно з позовною заявою позивач ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" подав заяву про забезпечення позову /а.с. 79 83 у т.1/, в якій просить:

- заборонити ОСОБА_2 міській раді та ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно розпорядження чи користування нежитловим приміщенням площею 37.5.кв.м., що знаходиться у житловому будинку за адресою: вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі;

- заборонити КП "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради" проводити будь-які роботи в житловому будинку №14 по вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_3 комітет ОСОБА_2 міської ради вчиняє дії зі зміни статусу спірного приміщення, розпоряджається ним, що підтверджується рішенням ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради «Про обстеження технічного стану житлових будинків» від 04.05.2017 р. № 416, відповідно до якого нежитлове приміщення у будинку, який переданий в управління ОССБ, надано в користування іншій особі - ОСОБА_7, і останній дозволено виконати капітальний ремонт з подальшим визнанням під житло.

Також зазначає, що відповідач ОСОБА_8 підприємство "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради намагається пробити вхід до обмеженої частини підвалу з іншої сторони, руйнуючи несучу конструкцію у підвалі будинку позивача. Тому за час розгляду справи у спірному приміщенні можуть бути проведені роботи капітального характеру, що в подальшому призведе до зміни статусу приміщення з нежитлового на житлове. Відповідно, у разі задоволення позову, виконання рішення суду буде неможливим, оскільки статус спірного приміщення буде незаконно змінено рішенням виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради з нежитлового на житлове та буде надане фізичній особі - ОСОБА_7 як квартира.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження таких доводів позивач/скаржник надав суду акти, якими зафіксовано виконання робіт у підвальному приміщенні в житловому будинку №14 по вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі, матеріали переписки ОСІБ з ОСОБА_2 міською радою /а.с.44-64 матеріалів/, а також - рішення ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради «Про обстеження технічного стану житлових будинків» від 04.05.2017 р. № 416. Відповідно до цього рішення Виконком вирішив надати в користування ОСОБА_7 нежитлове приміщення загальною площею 37,5 кв.м в житловому будинку №14 по вул. Леха Качинського, 14 у м.Житомирі та дозволити , і останній дозволено виконати капітальний ремонт без зміни геометричних розмірів та без втручання в капітальні конструкції з подальшим визнанням під житло, а також провести роботи з влаштування окремого входу в підвальне приміщення для можливості обслуговування загально будинкових інженерних мереж.

Відповідно до норм ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення реального виконання судового рішення у справі.

Відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів, вирішуючи питання про наявність/відсутність підстав для забезпечення позову надала оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття запропонованих ним заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Отже, у заяві про забезпечення позову позивач стверджує про неправомірність дій відповідачів, а саме про неправомірно прийняте Виконкомом ОСОБА_2 міської ради рішення «Про обстеження технічного стану житлових будинків» від 04.05.2017 р. № 416, відповідно до якого нежитлове приміщення у будинку, який переданий в управління ОССБ, надано в користування іншій особі - ОСОБА_7, та про неправомірні дії відповідача ОСОБА_1 підприємства "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1" ОСОБА_2 міської ради, яке, за твердженнями позивача/скаржника, намагається пробити вхід до обмеженої частини підвалу з іншої сторони. Разом з тим, позивач у даній справі не оспорює ні рішення Виконкому від 04.05.2017 р. № 416, ні дії підприємства "Виробниче житлове ремонтне-експлуатаційне підприємство №1".

Як зазначено вище, предметом спору у даній справі є визнання недійсним рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення за адресою: вулиця Черняховського (ОСОБА_5), 14 у м. Житомирі площею 37, 5 кв. м., виданого 07.10.2013 р. Територіальній громаді м. Житомира в особі ОСОБА_2 міської ради, а також - визнання недійсним пункт 1 рішення ОСОБА_3 комітету ОСОБА_2 міської ради від 02.06.2016 р. № 476 в частині зняття ОСОБА_1 підприємством "Виробниче житлове ремонтно-експлуатаціне підприємство № 1" ОСОБА_2 міської ради з балансу жилого будинку № 14 по вул. Леха Качинського в м. Житомирі та передачі його в управління об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14", "окрім нежитлових приміщень, що перебувають у власності територіальної громади міста Житомира".

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову заходи не перебувають у звязку із предметом позовних вимог та не направлені на забезпечення виконання рішення суду у даній справі в разі задоволення позову.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Враховуючи, що позивачем у позові оспорюється право на нерухоме майно, позивач не довів, яким чином невжиття запропонованих ним заходів заборона приймати рішення щодо розпорядження чи користування приміщенням та заборона проводити у приміщенні будь-які, неконкретизовані, роботи - утруднить виконання рішення господарського суду у разі їх невжиття.

З урахуванням наведеного заява ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" про забезпечення позову задоволенню не підлягає. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Отже, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування за ст.280 ГПК України ухвали Господарського суду Житомирської області про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 276, 281 - 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4 співвласників багатоквартирного будинку "ОСОБА_5, 14" залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 26.12.2017 р. у справі № 906/1169/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Матеріали оскарження № 906/1169/17 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений 02.03.2018 р.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Олексюк Г.Є.