КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. м. Київ, Справа № 910/17909/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Яковлєва М.Л.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу:
від позивача: адвокат Рождественська Л.П. згідно договору № 19/02/18 від 19.02.18 про надання правової допомоги від відповідача-1: не з'явився від відповідача-2: не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства "Бродівське лісове господарство"
на ухвалуГосподарського суду міста Києва
від28.11.2017
суддяШкурдова Л.М.
за позовомдержавного підприємства "Бродівське лісове господарство", м. Броди, Львівська обл.
до1) Закарпатської митниці ДФС, м. Ужгород, Закарпатська обл. 2) Державної казначейської служби України, м. Київ
простягнення 198 058,90 грн. шкоди

За результатами розгляду апеляційної скарги Київський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Бродівське лісове господарство" (надалі - позивач/ ДП «Бродівське лісове господарство") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС ( надалі-відповідач -1) та Державної казначейської служби України (надалі-відповідач- 2) про стягнення 198 058,90 грн.

Позовні вимоги ( з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 31.10.2017, а.с. 89) мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача- 1 щодо затримки залізничних вагонів позивача, які не пройшли митного огляду та були затримані на станції Батьово, неправомірність чого встановлена у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 у справі № 813/2237/16, яка набрала законної сили.

Позивач вважає, що через простій вагонів та протиправну бездіяльність відповідача- 1 ним понесено матеріальних збитків на суму 198 058,90 грн., просить суд стягнути з Державного бюджету України 198 058,90 грн. шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2017 порушено провадження у справі № 910/17909/17.

20.11.2017 Закарпатська митниця ДФС звернулась до Господарського суду міста Києва із клопотанням про заміну відповідача на Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області та направлення справи № 910/17909/17 до Господарського суду Закарпатської області за підсудністю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17 (суддя Шкурдова Л.М., м. Київ) виключено відповідача 2 - Державну казначейську службу України зі складу відповідачів у справі № 910/17909/17 та залучено до участі у справі в процесуальному статусі відповідача 2 - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області; справу № 910/17909/17 за позовом Державного підприємства "Бродівське лісове господарство" до Закарпатської митниці ДФС та Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області про стягнення 198 058,90 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Мотивуючи постановлений судовий акт місцевий господарський суд, з посиланням на приписи Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та керуючись Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 N 845 та Положенням про державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, дійшов висновку про необхідність залучення Головного управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області до участі у справі в процесуальному статусі відповідача 2 відповідно до приписів ст. 24 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в зв'язку зі зміною процесуального статусу відповідача 2 суд першої інстанції прийшов до висновку направленням справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Не погодившись з ухвалою господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17, ДП "Бродівське лісове господарство" (надалі-скаржник) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу, а справу № 910/17909/17 направити для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом було порушено норми процесуального права, зокрема, ст.ст. 16, 24 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017).

Так, скаржник зазначає, що місцевим господарським судом було безпідставно прийнято рішення про надіслання справи № 910/17909/17 до Господарського суду Закарпатської області, оскільки саме Державною казначейською службою України буде здійснюватись безспірне списання коштів державного бюджету у випадку прийняття рішення про відшкодування шкоди у даній справі, а тому враховуючи, що Державна казначейська служба є центральним органом виконавчої влади, з урахуванням положень ч. 5 ст. 16 ГПК України спір у вказаній справі має розглядатись Господарським судом міста Києва. Крім того, скаржник зазначає, що останній не надав своєї згоди щодо залучення Головного управління державної казначейської служби України в Закарпатській області до участі у справі в процесуальному статусі відповідача 2.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2017 у справі № 910/17909/17 апеляційну скаргу ДП "Бродівське лісове господарство" на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17- залишено без руху.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 відновлено ДП "Бродівське лісове господарство" строк на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17; відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду на 27.02.2018.

26.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду від Закарпатської митниці ДФС надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

В судовому засіданні адвокат позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши думку адвоката позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та письмових пояснень, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 підлягає скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Підпунктом 9 п.1 Перехідних положень ГПК України роз'яснено, що справи у судах апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, що ДП «Бродівське лісове господарство» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Закарпатської митниці ДФС та Державної казначейської служби України про стягнення 198 058,90 грн.

В процесі розгляду справи місцевим господарським судом від відповідача 1 до господарського суду міста Києва 20.11.2017 ( а.с. 171) надійшло письмове клопотання про заміну відповідача на Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області та направлення справи № 910/17909/17 до Господарського суду Закарпатської області за підсудністю.

Задовольняючи подане відповідачем- 1 клопотання та залучаючи Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області до участі у справі в процесуальному статусі відповідача - 2 місцевий господарський суд керувався положеннями п. 36 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 N 845.

Проте колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залучення до участі у справі в процесуальному статусі відповідача- 2 Головне управління державної казначейської служби України, та, відповідно, направленням справи за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області, виходячи з наступних підстав.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача-1 щодо затримки залізничних вагонів позивача, які не пройшли митного огляду та були затримані на станції Батьово, неправомірність чого встановлена у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 02.11.2016 у справі № 813/2237/16, яка набрала законної сили, у зв'язку чим позивач, який вважає, що через простій вагонів та протиправну бездіяльність відповідача -1 ним понесено матеріальних збитків на суму 198 058,90 грн., просить суд стягнути з Державного бюджету України 198 058,90 грн. шкоди, заподіяної внаслідок неправомірної бездіяльності Закарпатської митниці ДФС.

Відповідно до ст. 24 ГПК України (у редакції чинній станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали), господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Отже для залучення іншого відповідача та/ або заміни неналежного відповідача необхідна наявність наступних обставин: 1) перебування справи в процесі розгляду (до прийняття рішення); 2) наявність підстав для заміни або залучення; 3) наявність клопотання сторони або ініціативи суду; 4) наявність згоди позивача на заміну первісного відповідача належним.

Колегія суддів зазначає, що заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони не містять згоди позивача на заміну первісного відповідача-2 на нового відповідача-2, що свідчить про відсутність підстав для заміни судом першої інстанції відповідача-2 - Державної казначейської служби України на іншого відповідача-2 - Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України (у редакції чинній станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали) у судовому засіданні, а також про огляд і дослідження письмових або речових доказів у місці їх знаходження складається протокол. Зазначена стаття встановлює правила ведення протоколу судового засідання. Протокол судового засідання фіксує перебіг розгляду справи, вчинення учасниками розгляду справи процесуальних дій, що здійснені ними в судовому засіданні, і зокрема, відповідно до ст. 74 ГПК України, щодо встановлення порядку ведення судового засідання, з'ясування обставин у справі та визначення порядку дослідження доказів.

Отже, саме протокол судового засідання має доказове значення для встановлення процесуальних фактів, зокрема, щодо надавання/ненадання згоди позивача на подані іншими сторонами у справі відповідних клопотань/заяв.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 28.11.2017 року представник позивача заперечував проти задоволення поданого клопотання.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 15 ГПК України (у редакції чинній на дату винесення оскаржуваної ухвали), справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача. Справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Аналогічні положенням також містяться ст. 27 ГПК України у чинній редакції, станом на момент розгляду у апеляційній інстанції.

Місцезнаходженням Державної казначейської служби України 01601, м. Київ, вул. Бастіонна, 6, що підтверджується наявною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформацією.

Отже, даний господарський спір територіально підсудний Господарському суду міста Києва.

При цьому, за змістом ч. 1, 3 ст. 17 ГПК України (у редакції чинній станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали), справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду

Враховуючи вищевикладене, а також те, що заміна неналежного відповідача є не обов'язком, а правом суду першої інстанції, реалізація якого повністю залежить від згоди позивача; в той час, як в матеріалах справи відсутня така згода позивача на заміну первісного відповідача-2 (Державної казначейської служби України) на нового відповідача-2 (Головне управління Державної казначейської служби України в Закарпатській області), що в свою чергу свідчить про відсутність підстав для вчинення місцевим господарським судом дій щодо заміни неналежного відповідача на належного, та, відповідно, направленням справи № 910/17909/17 за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДП "Бродівське лісове господарство" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17 підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення ( п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали було порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17 підлягає скасуванню, з направленням справи до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Керуючись ст.ст. 27, 269, 270, 271, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Бродівське лісове господарство" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/17909/17 скасувати.

3. Справу № 910/17909/17 направити для розгляду до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено - 28.02.2018.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

М.Л. Яковлєв