Суд
УХВАЛА

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 905/1591/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого (доповідач), Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017

та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2017

за скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничні машини"

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

за позовом Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничні машини"

до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське №1"

про стягнення 72 853 500,00 грн.

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

ВСТАНОВИВ:

23.11.2017 Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.11.2017 та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 02.10.2017 через Донецький апеляційний господарський суд до Вищого господарського суду України з клопотанням про відстрочення сплати судового збору та клопотанням про зупинення виконання наведеної постанови суду апеляційної інстанції.

На підставі пункту 6 частини першої Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, справа №905/1591/16 Господарського суду Донецької області була передана до Касаційного господарського суду.

Пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) до скарги додаються докази сплати судового збору.

Проте заявником касаційної скарги не подано доказів сплати судового збору, але додане клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, яке обґрунтоване, тим що скаржник є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України та на здійснення оплати судового збору необхідний відповідний час, а враховуючи стислі строки подачі касаційної скарги, скаржник вважає за можливе відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, однак, доказів підтвердження даних обставин, скаржником не надано, а фінансування його за рахунок коштів державного бюджету не є підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Розглядаючи матеріали касаційної скарги у даній справі, колегія суддів вважає, що клопотання Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не підлягає задоволенню з підстав рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади (стаття 129 Конституції України), а касаційну скаргу на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України необхідно залишити без руху до усунення недоліків - сплати судового збору.

Проте, постановою Касаційного цивільного суду від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц встановлено, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК, ні Законом України від 08.07.2011 "Про судовий збір" (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується.

Разом з тим, під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано розгляд питання відступу від висновку Касаційного цивільного суду викладеного в постанові від 18.01.2018 у справі № 565/256/15-ц щодо застосування ст. ст. 3, 4 Закону України "Про судовий збір" у подібних правовідносинах, у справі № 922/1353/16.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об'єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, Суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження за касаційними скаргами, поданими у справі № 905/1591/16 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах.

Керуючись статтями 228, 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Провадження за касаційною скаргою у справі № 905/1591/16 зупинити до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 922/1353/16.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов