ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

28 лютого 2018 року Справа № 11/60

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Бестаченко О.Л. за участю секретаря судового засідання Дишун К.О., розглянувши справу від 03.07.2009 № 11/60

за заявою Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат", Кіровоградська область, м. Світловодськ

про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" (далі - ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат"), Кіровоградська область, м. Світловодськ

та заяву Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 у судовому засіданні в межах справи № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат",

за участю представників сторін:

від кредитора (позивача) - ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит" - Рябовол С.В., довіреність № б/н від 02.01.2018;

від кредитора (позивача) - ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит" - Цурка Н.О., довіреність № б/н від 02.01.2018;

від відповідача - ТОВ "Дніпровська молочна компанія" - Кириченко К.О., довіреність № б/н від 14.12.2015;

від банкрута (відповідача) - ліквідатор арбітражний керуючий - Єрохін О.П. посвідчення № 909 від 24.05.2013;

від третьої особи - ТОВ "Наш продукт плюс" - Білан О.С., довіреність № б/н від 14.12.2015,

В С Т А Н О В И В:

Постановою від 28.09.2012 господарський суд визнав Публічне акціонерне товариство "Світловодський маслосиркомбінат" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на строк до 28.09.2013.

До господарського суду 01.03.2016 надійшла заява Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.16 № 3-244300/2585 до ТОВ "Дніпровська молочна компанія", боржника - ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" з вимогами про: - залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ТОВ "Наш Продукт Плюс" (, адреса: 02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3); - визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.12 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3 та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.12 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 р. та зареєстрований в реєстрі № 830; - судові витрати покласти на ТОВ "Дніпровська Молочна компанія" та ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" (а.с. 33-37 т. 45).

Господарський суд ухвалою від 13.09.2016 в задоволенні клопотання № 01-21/103 від 09.09.2016 ліквідатора арбітражного керуючого Єрохіна О.П. та клопотання № б/н від 09.09.2016 представника кредитора ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" про відкладення розгляду справи, відмовив. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" № 3-243000/2585 від 23.02.2016 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3 та договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830 відмовлено. В задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" № 3-244300/2586 від 23.02.2016 про вжиття заходів забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на майно (відповідно до переліку зазначеного в даній заяві) та нематеріальні активи: права вимоги, а також право на торгівельну марку та інші права та заборону будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо майна, відмовлено.

Постановою від 17.11.2016 Дніпропетровський апеляційний господарський суд у задоволенні апеляційної скарги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" відмовив, ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 у справі № 11/60 залишив без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Фінанси та кредит" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та Кредит" Валендюка В.С. задоволено частково, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 та ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 у справі № 11/60 скасовано, справу № 11/60 передано на новий розгляд Господарського суду Кіровоградської області.

Ухвалою від 25.05.2017 справу прийнято до провадження суддею Бестаченко О.Л.

Господарський суд ухвалою від 25.05.2017 поновив провадження у справі № 11/60 про банкрутство ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат", розгляд справи та заяв Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 та від 23.02.2016 № 3-244300/2586 призначив на 16.06.2017 та витребував необхідні документи.

У зв'язку з надходженням касаційних скарг Компанії "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.11.2012 провадження у справі № 11/60 неодноразово зупинялось (з 07.06.2017 по 09.08.2017, з 11.08.2017 по 18.10.2017, з 19.10.2017 по 20.12.2017) та було востаннє поновлено ухвалою від 20.12.2017, якою підготовче засідання з розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 в межах справи № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" призначено на 17.01.2018.

Господарський суд ухвалою від 17.01.2018 залишив без розгляду заяву ОСОБА_11 від 17.01.2018 № б/н в частині повідомлення кредитора (голови комітету кредиторів) компанії IDELBERG RESOURCES INC. про час та місце розгляду справи № 11/60 у запропонованому порядку; задовольнив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" від 17.01.2018 № б/н про продовження строку на подання відзиву на заяву № 3-244300/2585 від 23.02.16 та долучив до матеріалів справи відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія"; відмовив в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Наш продукт плюс" від 17.01.2018 № б/н про повідомлення учасника про час та місце розгляду справи за кордоном, витребування доказів та зупинення провадження у справі; відклав розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 в межах справи № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" в підготовчому засіданні на 07.02.2018.

07.02.2018 господарський суд продовжив підготовче засідання по розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585.

В засіданні 07.02.2018 представником ТОВ "Дніпровська молочна компанія" заявлено усне клопотання про залишення без розгляду заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 на підставі ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, з підстав неявки представника Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" в засідання та не повідомлення господарського суду про причини такої неявки. Господарським судом постановлено протокольну ухвалу про відмову в задоволенні вказаного усного клопотання, про що зазначено в протоколі судового (підготовчого) засідання від 07.02.2018.

Ухвалою від 07.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено заяву Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 в межах справи № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" до судового розгляду по суті на 19.02.2018.

Враховуючи неможливість вирішення заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 в межах справи № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" в судовому засіданні 19.02.2018, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, зазначених в статті 2 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 28.02.2018 на 14:00 год.

28.02.2018 господарським судом продовжено судове засідання з розгляду по суті заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585.

У судовому засіданні 28.02.2018 представники Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" наполягали на задоволенні заяви в повному обсязі, представники ТОВ "Дніпровська молочна компанія" та ТОВ "Наш продукт плюс" проти задоволення заяви заперечували, ліквідатор, арбітражний керуючий Єрохін О.П. залишив розгляд заяви на розсуд суду.

Зі змісту заяв учасників справи по суті спору та виступів представників у судових засіданнях вбачаються наступні доводи та заперечення, що обґрунтовують позицію сторін.

Кредитор просить визнати недійсним договір купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3 та договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830. Спірні договори, за твердженням кредитора, укладено з порушенням вимог ст. 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, в частині дотримання умов та порядку продажу та ціни майна, встановлених комітетом кредиторів. Продаж майна здійснений за ціною нижчою на 309250 грн, ніж визначено у звіті про незалежну оцінку майна та погоджено комітетом кредиторів. Крім того, продаж майна повинен проводитись у формі аукціону. Спірні договори суперечать також вимогам ст. 12 Закону України "Про іпотеку" як такі, що укладені без згоди кредитора, як іпотекодержателя. За спірними договорами кошти від реалізації майна не надійшли до продавця, і, як наслідок, не погашені вимоги заставного кредитора. Оскільки оплата майна не була проведена, то підстави для складання акта приймання-передачі такого майна, відсутні. Заявник стверджує, що спірні договори укладено з порушенням вимог Закону, суперечать інтересам боржника і кредитора, вимоги якого забезпечені заставою цього майна, чим спричинили збитки для кредитора. За твердженням заявника, обставини щодо прихованого відчуження майна боржника, штучного створення ліквідатором умов для реалізації майна за заниженою вартістю, дають підстави вважати, що спірні договори не були спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними, повне і своєчасне задоволення вимог заставного кредитора, та суперечать інтересам банкрута і кредитора.

Кредитор Компанія "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) в заявах по суті справи, поданих при первинному розгляді справи судом першої інстанції, заперечувала проти задоволення зазначених заяв, мотивуючи свою позицію їх необґрунтованістю та тим, що вони не відповідають обставинам справи. Спірні договори були укладені за ціною не нижчою, ніж встановлено незалежною оцінкою майна, розрахунок за придбане майно проведено з банкрутом повністю, при вирішенні спору повинен застосовуватися закон про банкрутство в редакції до 19.01.2013.

Обставини необхідності повідомлення Компанії "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) про розгляд справи в порядку, встановленому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, встановлювалися в ухвалі суду від 17.01.2018.

ТОВ "Дніпровська молочна компанія" заперечує проти задоволення заяви кредитора, вважаючи що всі доводи заявника є надуманими, такими, що не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи. Реалізації майна 02.11.2012 здійснена в порядку і за ціною, відповідно до рішення комітету кредиторів. Спірні договори є реальними, оплатними та виконані сторонами в повному обсязі, що свідчить про відсутність підстав для їх визнання недійсними. Зауважує, що обставини законності продажу майна вже перевірялись судами в рамках справи про банкрутство № 11/60, про що зазначено в ухвалі суду від 15.05.2014. На спростування доводів кредитора-заявника щодо відсутності сплати грошових коштів за продане майно, посилається на копію платіжного доручення від 12.07.2016 про перерахування коштів в сумі 10 266 400 грн кредитору ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в погашення вимог першої черги задоволення, як забезпеченого кредитора. Крім того, як вважає відповідач, кредитором-заявником не доведено, що правочин суперечить інтересам чи призвів до несприятливих наслідків для банкрута чи самого кредитора.

ТОВ "Дніпровська молочна компанія" на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України заявило про застосування до вимог кредитора, викладених у заяві, що розглядається, строку позовної давності та наслідку його спливу, оскільки спірний договір укладено 02.11.2012, про що було відомо заявнику, а з заявою про визнання договорів недійсними кредитор звернувся лише 23.02.2016, тобто з пропуском трьохрічного строку позовної давності.

Третя особа ТОВ "Наш продукт плюс" заперечує проти задоволення заяви кредитора, вважаючи її необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Вказує на те, що обставини, викладені в заяві кредитора не доводяться знову, так як були досліджені судом раніше, про що винесена ухвала суду від 15.05.2014. Просить відмовити в задоволенні заяви кредитора.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представників учасників у справі про банкрутство, господарський суд встановив наступне.

Згідно ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, провадження у даній справі здійснюється згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19.01.2013.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідація - це припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна, а ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" є кредитором боржника, в т.ч. на суму 31 708 074 грн, що включена до першої черги вимог кредиторів як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Під час здійснення ліквідаційної процедури між Публічним акціонерним товариством "Світловодський маслосиркомбінат" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Кравченка Р.М. (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна від 02.11.2012, за умовами якого продавець зобов'язався передати нерухоме майно у приватну власність покупця, а покупець сплатити за нього домовлену грошову суму (п.1.1 договору).

За цим договором відчужувалось нерухоме майно: 1) комплекс будівель, що знаходиться за адресою: м. Світловодськ, Кіровоградська область, вул. Комсомольська, 34-Б; 2) комплекс будівель, що розташований за адресою: м. Світловодськ, Кіровоградська область, вул. Макаренка. буд. 2; 3) адміністративний будинок, що розташований за адресою: м. Світловодськ, Кіровоградська область, вул. Макаренка, буд. 7-Е; а також, обладнання, інвентар та інше майно, перелік якого зазначається у додатку № 1 до даного договору; транспортні засоби, перелік яких зазначається у Додатку № 2 даного договору, нематеріальні активи, перелік яких зазначається у Додатку № 3 до даного договору (п.1.2 договору).

Загальна ціна зазначеного майна визначена п. 2.1 договору, а саме: 10266400,00 грн.

В подальшому, між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830, яким сторони погодили викласти Додаток № 2 до основного договору у новій редакції, а всі інші умови - залишились без змін.

На момент продажу згідно з договором купівлі-продажу від 02.11.2012 з всього обсягу майна, що підлягало оцінці та продажу не відбулось відчуження наступних видів майна, на які відсутні були правовстановлюючі документи:

1. Будівлі, споруди та передавальні пристрої: за адресою: Кіровоградська область, Устинівський район, смт Устинівка, вул. Об'їзна, 8, вартістю - 213 850,00 грн; за адресою: Кіровоградська область, смт Добровеличківка, вул. Промислова, 28, вартістю 48 580,00 грн; за адресою: Полтавська область, Кобеляцький район, м. Кобеляки, вул. Леніна, 43/16,- вартістю 20860,00 грн; за адресою: Херсонська область, смт Велика Олександрівка, вул. Заводська, 16, вартістю 25060,00 грн, вартість всього майна загалом складає - 308 350,00 грн.

2. Корпоративні права, що складає 100% від статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськмолсервіс" - 900,00 грн.

Загальна вартість майна, що не продано за договором від 02.11.2012, склала 309250,00 грн.

Рішенням комітету кредиторів, оформленим протоколом від 26.10.2012 № 7, ухвалено здійснити реалізацію майна банкрута шляхом укладення договору (договорів) купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія", в т.ч. з такими умовами: предметом договору є майно, визначене додатком № 1 до даного протоколу, ціна майна, що буде реалізоване складає 10 575 650,00 грн.

Вказаним рішенням комітет кредиторів затвердив звіт про незалежну оцінку майна банкрута в розмірі ліквідаційної вартості - 10 574 750,00 грн без ПДВ, ринкової вартості - 15 100 010,00 грн без ПДВ, вартість корпоративних прав, що складає 100% від статутного капіталу банкрута - 900 грн без ПДВ (а.с. 2-14 т. 23).

На виконання рішення комітету кредиторів ліквідатором було укладено договір купівлі - продажу майна від 02.11.2012.

Звертаючись із заявою про визнання недійсними договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012 та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, Публічне акціонерне товариство "Банк ''Фінанси та Кредит" послалось на те, що спірні договори укладені з порушенням вимог ст.ст. 29, 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 р. № 4212-V, в частині дотримання умов та порядку продажу та ціни майна, встановлених комітетом кредиторів, продаж майна здійснений за ціною нижчою на 309 250 грн.

Продаж майна банкрута у ліквідаційній процедурі регулюється ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута.

Отже, за загальним правилом, після проведення інвентаризації і оцінки майна банкрута воно підлягає продажу на відкритих торгах з метою збору максимальної кількості коштів від його реалізації. Продаж майна боржника має здійснюватись на конкурентних засадах. Така форма більш ефективна, тому що дає можливість продати майно боржника за більш високою ціною.

Водночас, комітет кредиторів може змінити порядок продажу майна.

Як вбачається з матеріалів справи, комітет кредиторів встановив порядок продажу майна банкрута шляхом укладення договору (договорів) купівлі-продажу з Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" за ціною 10 575 650,00 грн.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 15 від 18.12.2009 "Про судову практику в справах про банкрутство" рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів не може визнаватися господарським судом недійсним, оскільки за своєю правовою природою не є актом юридичної особи, державного чи іншого органу.

Суд повинен давати оцінку цим рішенням та враховувати їх резолюції у прийнятті судових актів у справі, якщо такі рішення відповідають приписам чинного законодавства.

Господарський суд враховує, що рішення засідання комітету кредиторів від 26.10.2012 було прийнято за участю ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", в той же час, банк голосував проти здійснення реалізації майна банкрута, яке знаходиться в заставі банку, шляхом укладення договору купівлі - продажу майна між Публічним акціонерним товариством "Світловодський маслосиркомбінат" в особі ліквідатора (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпровська молочна компанія" (покупець). Однак, кількість голосів ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не вистачило щоб заблокувати таке рішення комітету кредиторів.

Як вбачається з протоколу засідання комітету кредиторів від 26.10.2012 № 7 та інших матеріалів справи, до складу комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" входить три кредитори: Компанія "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) з кількістю голосів - 202 194, Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" - 142 195 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Молочний Союз-Агро" - 312 голосів.

Оскільки кредитор Компанія "ІДЕЛБЕРГ РЕСУРСЕС ІНК." (IDELBERG RESOURCES INC.) має загальну кількість голосів в комітету кредиторів, що перевищує сукупність голосів інших кредиторів, що входять до складу комітету, це дає такому кредитору фактичну можливість одноосібно приймати рішення комітету. При ухваленні рішення комітету кредиторів про порядок відчуження майна банкрута 26.10.2012 думка ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", як кредитора, у заставі якого перебуває майно, не була врахована.

Пропозицію придбати майно банкрута за ціною 10 574 750,00 висунув саме представник ТОВ "Дніпровська молочна компанія", присутній на засіданні комітету кредиторів 26.10.2012.

Як вбачається з матеріалів справи, заставна вартість майна складає 31 708 074,00 грн, відповідно до звіту про незалежну оцінку майна ринкова вартість майна складає 15 100 010,00 грн, ліквідаційна вартість майна - 10 574 750,00 грн.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.03 N 1440, у редакції, чинній на дату проведення оцінки майна, ринкова вартість - вартість, за яку можливе відчуження об'єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу; ліквідаційна вартість - вартість, яка може бути отримана за умови продажу об'єкта оцінки у строк, що є значно коротшим від строку експозиції подібного майна, протягом якого воно може бути продане за ціною, яка дорівнює ринковій вартості.

Публічне акціонерне товариство "Світловодський маслосиркомбінат" визнано банкрутом 28.09.2012, ліквідаційна процедура відкрита на строк до 28.09.2013, засідання комітету кредиторів відбулось 26.10.2012, договір про відчуження майна банкрута укладено 02.11.2012.

Таким чином, суд приходить до висновку, що рішення комітету кредиторів було спрямоване на найшвидше відчуження майна банкрута, без врахування інтересів, як кредитора, в заставі якого перебувало майно, так і інших кредиторів, які могли б отримати погашення кредиторських вимог у разі продажу майна банкрута на конкурентних засадах за найвищою ціною.

Відповідно до ст. 1 Закону в редакції, чинній на день проведення засідання комітету кредиторів, ліквідація - припинення діяльності суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення визнаних судом вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Отже, основною метою ліквідаційної процедури є задоволення визнаних судом вимог кредиторів, а не найшвидший продаж майна банкрута.

З врахуванням викладеного, господарський суд вважає, що рішення комітету кредиторів, оформлене протоколом від 26.10.2012 № 7, про продаж майна банкрута за ціною 10 574 750,00 грн безпосередньо ТОВ "Дніпровська молочна компанія" не відповідає вимогами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Окрім того, формулювання рішення комітету кредиторів: "Зобов'язати (уповноважити) ліквідатора АТ "Світловодський маслосиркомбінат" Кравченка Р.М. забезпечити укладення та укласти договір (договори) купівлі-продажу майна АТ "Світловодський маслосиркомбінат" на користь ТОВ "Дніпровська молочна компанія" на умовах та в порядку визначеному комітетом кредиторів АТ "Світловодський маслосиркомбінат", у строк по мірі підготовки необхідної документації для реалізації майна боржника, але в межах строку ліквідаційної процедури", дало змогу ліквідатору укладати договір або договори щодо відчуження всього майна або його частин у необмежений проміжок часу, що призвело до не реалізації частини майна, переліченого вище, і по день розгляду заяви судом, що в свою чергу спричинило не погашення кредиторських вимог.

Реалізація заставного майна банкрута за найнижчою ціною згідно договору купівлі - продажу майна від 02.11.2012 призвела до фактичного задоволення вимог кредиторів лише в липні 2016 року.

Так, з матеріалів справи вбачається, що п. 2.3. договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012 передбачено, що покупець зобов'язується сплатити продавцю загальну ціну майна шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок продавця № 2088 у ПАТ "БТА БАНК", місто Київ, МФО: 321723. Рахунок у ПАТ "БТА БАНК був закритий 24.06.2015.

На виконання умов договору щодо оплати майна, відповідно до квитанції від 26.01.2016, виданої приватним нотаріусом Гамаль І.М., на депозитний рахунок нотаріуса від покупця ТОВ "Дніпровська молочна компанія" перераховано грошові кошти загальною сумою 10 266 400,00 грн для передачі ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" оплати за Договором купівлі-продажу майна від 02.11.2012 (а.с. 77- 86 т. 48).

Згодом, зазначені грошові кошти були переховані на ім'я ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на рахунок в банку НБУ в якості погашення кредиторських вимог згідно реєстру вимог кредиторів першої черги забезпечених заставою (Кредитний договір № 1154М-01-07 від 01.03.2007 року), що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 12.07.2016 (а.с. 111 т. 50) та не спростовано кредитором.

Оплата коштів від реалізованого 02.11.2012 майна лише 26.01.2016 ТОВ "Дніпровська молочна компанія" пояснюється умовами п. 5.3. договору, в якому вказано, що у разі виникнення будь-якого спору (-ів) з приводу цього Договору та (або) з приводу рішення комітету кредиторів Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" (протокол № 7 від 26.10.2012 року) у справі 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат" та (чи) дій ліквідатора, пов'язаних з відчуженням Майна за цим Договором, перебіг строку виконання Покупцем грошового зобов'язання за цим Договором зупиняється на період існування такого(-их) спору(-ів) до їх остаточного вирішення, наслідком якого не будуть задоволенні заявлені вимоги з приводу предмету спору, та наявністю такого спору в Господарському суді міста Києва у справі № 910/2304/13, остаточне рішення по якій прийнято 13.11.2015 постановою Вищого господарського суду України.

Відповідно до вимог статей 30-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у ліквідаційній процедурі відновлення платоспроможності боржника відбувається виключно шляхом задоволення грошових вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна боржника.

У зв'язку з цим розрахунки за придбане майно боржника повинні здійснюватись одразу після укладення відповідного договору купівлі-продажу. Це надає можливість ліквідатору своєчасно провести розрахунки з кредиторами та завершити ліквідаційну процедуру.

Зважаючи на викладене, відкладальна умова, передбачена п. 5.3 договору, суперечить нормам статей 30-32 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Що в свою чергу дає підстави вважати, що договір купівлі - продажу заставного майна від 02.11.2012 не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, тобто на повне і своєчасне задоволення вимог заставного кредитора.

З вищезазначеного вбачається також порушення сторонами умов договору при підписанні акта приймання-передачі майна 08.04.2013 (а.с. 112-167 т. 50), адже відповідно до п. 3.2. договору купівлі-продажу продавець зобов'язаний передати майно покупцю та підписати акт приймання-передачі майна протягом 1 (одного) календарного дня з моменту повної оплати покупцем загальної ціни майна.

В той же час, суд не може погодитись із твердженням заявника стосовно продажу майна без його згоди, як заставодержателя, чим порушено вимог ст. 12 Закону України "Про іпотеку", оскільки відповідно до ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є спеціальними по відношенню до інших законодавчих актів.

Згідно ч. 5 ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражний керуючий зобов'язаний повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

У матеріалах справи міститься лист, адресований ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит", яким ліквідатор повідомив кредитора про те, що 02.11.2012 буде укладено договір купівлі-продажу майна банкрута за ціною 10 575 650,00 грн (а.с. 192 т. 50).

Суд не приймає до уваги твердження ТОВ "Дніпровська молочна компанія" та ТОВ "Наш продукт плюс", що обставини законності продажу майна, за аналогічних обставин, що викладені в заяві кредитора, вже перевірялись судами в рамках справи про банкрутство № 11/60 і тому ухвала Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2014 у справі № 11/60 має преюдиціальне значення при розгляді даної заяви.

Так, 20.11.2012 кредитор ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до господарського суду в межах справи № 11/60 зі скаргою на дії арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2014 у справі № 11/60 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Світловодський маслосиркомбінат", що залишена в силі постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2014, відмовлено в задоволенні скарги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на дії арбітражного керуючого ліквідатора ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат".

Згідно ч. 4, 7 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов'язковою для господарського суду.

Господарським судом при розгляді заяви ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.16 № 3-244300/2585 визнаються такими, що не підлягають доказуванню обставини, встановлені ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 15.05.2014 у справі № 11/60, водночас оцінка таких фактів здійснюється самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, оспорюваний договір купівлі-продажу укладено в порушення вимог чинного на час його укладення законодавства, зокрема Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасниць Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитися у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі "Відкрите акціонерне товариство "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №№ 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно вимог ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Загальним правилом, закріпленим у частині першій ст. 261 Цивільного кодексу України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

У матеріалах справи міститься заява ТОВ "Дніпровська молочна компанія" про застосування строку позовної давності (а.с. 177-179 т. 50), а також копія листа від 31.10.2012, адресованого ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит", яким ліквідатор повідомив кредитора, що укладення угоди купівлі-продажу майна банкрута відбудеться об 12 год. 00 хв. 02 листопада 2012 року за ціною 10 575 650 грн без ПДВ (а.с. 191 т. 50). Відповідно до копії повідомлення про вручення, лист отримано ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит" 02.11.2012 (а.с. 192 т. 50). Таким чином, ПАТ "Банк ''Фінанси та Кредит" могло довідатися про вчинення оспорюваного договору купівлі-продажу 02.11.2012, тобто строк позовної давності для заявлення вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.12, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199, сплив 02.11.2015.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються господарським судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання.

Господарський суд вважає за необхідне перевірити наявність в матеріалах справи доказів, що можуть підтвердити факт переривання перебігу позовної давності.

Як вказано в ухвалі господарського суду від 15.05.2014 у справі № 11/60, 20.11.2012 кредитор ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернувся до господарського суду в межах справи № 11/60 зі скаргою на дії арбітражного керуючого Кравченка Р.М. Надалі кредитор ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" подав суду доповнення від 27.06.2013 та від 09.08.2013 до скарги на дії арбітражного керуючого Кравченка Р.М., які було обґрунтовано серед іншого і порушенням порядку укладення договору від 02.11.12.

Вимогою скарги ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" було усунути арбітражного керуючого Кравченка Р.М. від виконання функцій керуючого санацією ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" на підставі ст.ст. 3-1, 24, 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 року № 4212-VI та призначити керуючим санацією ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат" арбітражного керуючого Гуцал Тамару Михайлівну.

Таким чином, скарга кредитора не підтверджує пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, чи те, що предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

В матеріалах справи містяться пояснення ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 13.09.2016 по справі № 11/60 (а.с. 204-241 т. 51), в яких вказано, що лише з 13.11.2015 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" могло стати відомо про порушення його права та про особу, яка його порушила, оскільки рішенням Господарського суду міста Києва від 09.07.2014 у справі № 910/2304/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014, за ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" визнано право власності на єдиний майновий комплекс ПАТ "Світловодський маслосиркомбінат". Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 та рішення Господарського суду мста Києва від 09.07.2014 у справі № 910/2304/13 скасовано, в позові Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" відмовлено в повному обсязі. З постанови Вищого господарського суду України від 13.11.2015 у справі № 910/2304/13 вбачається, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулось до Господарського суду міста Києва в липні 2013 року, тобто вже після укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу.

Подання позову про визнання права власності на майно не спростовує факту укладення та існування договору купівлі-продажу такого майна. Порушення прав кредитора відбулось саме в момент укладення договору в процедурі ліквідації банкрута, який не відповідає нормам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а не в момент відмови суду у визнанні права власності банку на майно, яке є предметом такого договору купівлі-продажу. Визнання права та визнання правочину недійсним є різними за своєю суттю способами захисту права та призводять до абсолютно різних наслідків, таким чином у суду відсутні підстави вважати, що в даному випадку відбулось переривання перебігу позовної давності.

Заяв про визнання поважними причин пропущення позовної давності від ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до господарського суду при новому розгляді справи не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За нормами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи наявність підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.12, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, а отже наявність порушеного права ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", а також те, що заявник звернувся до господарського суду 23.02.2016, ТОВ "Дніпровська молочна компанія" заявлено про застосування наслідків спливу строку позовної давності, господарський суд, керуючись вимогами ст.ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, доходить висновку про відмову в задоволенні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна в зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Оскільки заявником не наведено доводів в обґрунтування визнання недійсним договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830, та у зв'язку з відмову в задоволенні вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна, заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи висновок суду про відмову в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585, судовий збір покладається на заявника.

Керуючись п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, ст.ст. 1, 3-1, 5, 16, 22, 23, 24, 30, 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до набрання чинності Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, ст.ст. 203, 215, 256, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 46, 74-77, 129, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Банк ''Фінанси та Кредит" від 23.02.2016 № 3-243000/2585 про визнання недійсним договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі № 2199 з додатками № 1-3, та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу майна від 02.11.2012, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. 05.04.2013 та зареєстрований в реєстрі № 830.

2. Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення можливо в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому законом порядку.

4. Примірники цієї ухвали направити: кредиторам: ТОВ "Молочний Союз-АГРО" (19001, Черкаська область, м. Канів, вул. Леніна, б. 121 А), ФОП ОСОБА_16 (АДРЕСА_4), ПП "Ястреб" (м. Київ, просп. Героїв Сталінграду, 10А, корп. 7), ТОВ "Агро-Союз-Полтава" (м. Полтава, вул. Фрунзе, 225), IDELBERG RESOURCES INC. (Компанії "АЙДЕЛЬБЕРГ РІСОРСІС ІНК.") (за адресою: РОВох 116, SeaMeadowHouse, BlackburneHighway, RoadTown, Tortola, BritishVirginlslands), гр. ОСОБА_17 (АДРЕСА_1), ОСОБА_18 (АДРЕСА_5), Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Банк "Фінанси та кредит" Валендюку В.С. (вул. Артема, 60,м. Київ 50, 04050), Світловодському ОУПФУ Кіровоградської області (27502, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Холодноярська, 1-В), банкруту (вул. Макаренка, 2, м. Світловодськ, Кіровоградська область), представнику працівників боржника ОСОБА_14 (АДРЕСА_6), уповноваженій особі акціонерів боржника ОСОБА_19 (27501, АДРЕСА_2), ліквідатору, арбітражному керуючому Єрохіну О.П. (АДРЕСА_3, 02095), ТОВ "Дніпровська молочна компанія" (03127, м. Київ, просп. 40-річчя Жовтня, 114); ТОВ "Наш продукт плюс" (02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 3).

Повний текст ухвали виготовлено 01.03.2018.

Суддя О.Л. Бестаченко