ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"22" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3119/17

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Любисток»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп»
простягнення 199631,67 грн.
за участю представників:
позивача:не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином
відповідача:ОСОБА_1 дов. від 01.02.2018
встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Любисток» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (далі відповідач) про стягнення 199631,67 грн., з яких 103491,12 грн. основний борг, 79241,64 грн. інфляційні втрати, 16898,91 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договорами від 01.02.2016 № 1І032667 та від 19.02.2016 № 1І032658 щодо здійснення повного розрахунку за поставлений товар у строки визначені договорами.

Позивач до закінчення підготовчого засідання подав до суду заяву від 22.01.2018 вх. № 1305/18 про зменшення розміру позовних вимог та відмову від частини позовних вимог, якою в порядку ст. 46 ГПК України зменшив розмір позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми основного боргу та просив суд стягнути з відповідача 88210,72 грн., а також відмовився від позовних вимог в частині заявлених до стягнення сум інфляційних втрат в розмірі 79241,64 грн. та 3% річних в розмірі 16898,91 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи обставини справи, а також те, що подана позивачем заява про відмову позивача від позову в частині вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 79241,64 грн. та 3% річних в розмірі 16898,91 грн. не суперечить діючому законодавству, не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, відповідає вимогам ГПК України, господарський суд її приймає та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закриває провадження у справі в цій частині вимог.

За таких обставин на розгляді у суду залишились вимоги позивача про стягнення з відповідача 88210,72 грн. основного боргу.

До закінчення підготовчого засідання відповідач сплатив позивачу заявлену до стягнення суму основного боргу в загальному розмірі 88210,72 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 08.02.2017 на суму 22688,00 грн., від 08.02.2017 на суму 25720,38 грн., від 15.02.2017 на суму 39802,34 грн., оригінали яких залучено до матеріалів справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи зазначене, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України закриває провадження у справі в частині вимог про стягнення з відповідача 88210,72 грн. основного боргу, позаяк предмет спору у справі у вказаній частині відсутній.

Також, суд відмовив у затвердженні мирової угоди, проект якої був поданий сторонами у справі разом з їх спільною заявою про її затвердження, оскільки в силу положень ч. 1 ст. 192 ГПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору, який відсутній у даній справі. Заяву відповідача про відкликання заяви про укладення мирової угоди, суд відхиляє з огляду на її безпідставність.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 230 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються.

Відповідно до пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на зазначене, та в силу приписів пунктів 1, 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сума судового збору в розмірі 1552,37 грн. сплачена позивачем за вимоги розмір яких був зменшений та за вимоги по яким закрито провадження у справі в звязку з відсутністю предмета спору підлягає поверненню позивачу. Сплачена позивачем сума судового збору за вимоги по яким закрито провадження у справі в звязку з відмовою позивача від позову в частині позовних вимог покладається на позивача.

Керуючись ст. 123, ст. 192, ч. 3 ст. 230, п. 2, 4 ч. 1, ч. 4 ст. 231, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Відмовити у затвердженні мирової угоди у даній справі.

2. Закрити провадження у справі.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Любисток» (33024, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 444 А, ідентифікаційний код 33618885) судовий збір у розмірі 1552 (одна тисяча пятсот пятдесят дві) грн. 37 коп., сплачений до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням від 18.10.2017 № 10424 на суму 2994,48 грн.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк