КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

та призначення справи до розгляду

"28" лютого 2018 р. Справа№ 04/01/5026/1089/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Чорної Л.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017

за заявою боржника в особі ліквідатора банкрута

про стягнення з ОСОБА_2 2 177 253,11 грн.

у справі № 04/01/5026/1089/2011 (суддя: Хабазня Ю.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокол"

до Приватного підприємства "Під ключ"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 (повне рішення складено 06.03.2017) задоволено повністю заяву боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_3, від 16.12.2016 № 02-03/502; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Приватного підприємства "Під ключ" 2 177 253,11 грн. (два мільйони сто сімдесят сім тисяч двісті п'ятдесят три гривні одинадцять копійок).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, ОСОБА_2 19.01.2018 (згідно поштового штемпелю на конверті) звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 18.01.2018, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у даній справі повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 16.12.2016 № 02-03/502 про стягнення грошових коштів. Разом з тим, ОСОБА_2 подав клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі. Крім того, скаржник порушив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, яке обґрунтоване тим, що останній не був належним чином повідомлений про розгляд справи судом.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 01.02.2018 апеляційна скарга ОСОБА_2 у справі № 04/01/5026/1089/2011 передана на розгляд суду у складі: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Дикунська С.Я., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011; апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011 залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків.

23.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) ОСОБА_2, виправивши недоліки зазначені в ухвалі суду від 05.02.2018, надав докази направлення копії апеляційної скарги ліквідатору банкрута арбітражному керуючому ОСОБА_4 (оригінал поштової квитанції № 0117 від 22.02.2018 та опис вкладення від 22.02.2018). Крім того, скаржник повторно порушив клопотання про відстрочення сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що розмір судового збору перевищує 5 % розміру річного доходу останнього за попередній календарний рік.

Розглянувши клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Закону України „Про судовий збір" (в чинній редакції) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі у разі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Судова колегія зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України „Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також те, що вона підпадає під умови, визначені ч. 1 ст. 8 вищезазначеного Закону.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору та звільнення від такої сплати є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, з апеляційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 обґрунтовуючи клопотання про відстрочення судового збору зазначив, що розмір судового збору, який необхідно сплатити при зверненні з апеляційною скаргою становить 4 134,00 грн. та перевищує 5% розміру його річного доходу за попередній календарний рік, що є підставою для відстрочення сплати судового збору. В підтвердження своїх доводів апелянт надав довідку Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві за 1-3 квартал 2017 року. З даної довідки слідує, що сума доходу ОСОБА_2 за 1-3 квартал 2017 становить 15 638,19 грн.

За таких обставин, враховуючи майновий стан скаржника, колегія суддів дійшла висновку, що доводи та докази апелянта в обґрунтування причин відстрочення йому сплати судового збору за подання апеляційної скарги є поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі підлягає задоволенню.

Колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі апелянт просив, крім іншого, визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити цей строк.

Згідно з п. 13 Прикінцевих та перехідних положень ГПК України у чинній редакції, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України у редакції, яка діяла станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 (повне рішення складено 06.03.2017) скаржник мав подати до 13.03.2017. Однак, з апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернувся лише 23.01.2018. Обґрунтовуючи причину пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт зауважив, що про розгляд справи йому не було відомо, а про оскаржувану ухвалу дізнався лише 16.01.2018 з Єдиного державного реєстру судових рішень після того як бухгалтер ТОВ «Ніка» (де працює скаржник) повідомила про те, що на підприємство надійшла постанова Старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби міста Житомир про звернення стягнення на заробітну плату. Так, скаржник відмічає, що процесуальні документи у даній справі направлялись на адресу м. Житомир, вул. Радонова, 25, проте, за твердженням останнього, в м. Житомир він ніколи не проживав. При цьому, ОСОБА_2 повідомив, що з 19.02.2016 він взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за фактичним місцем проживання АДРЕСА_1, 3061, про що свідчить додана до апеляційної скарги довідка № від 19.02.2016 видана Управлінням праці та соціального захисту населення Солом'янської РДА.

Суддя-доповідач зазначає, що право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов'язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Мушта проти України, no. 8863/06, від 18.11.2010, констатує, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

За наведеного, враховуючи, що скаржник не отримував копії оскаржуваної ухвали, колегія суддів з метою забезпечення гарантованого ст. 129 Конституції України, ст. 254 ГПК України права на оскарження судового рішення, визнає, що причини пропуску строку подання апеляційної скарги є поважними, а тому клопотання ОСОБА_2 про поновлення вказаного строку підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Оскільки позивачем усунуто недоліки апеляційної скарги у визначений судом строк, існують підстави для відкриття апеляційного провадження у справі згідно зі ст. 262 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 118, 119, 234, 256, 262, 263, 267, 268 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ :

1. Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою - задовольнити.

2. Відновити ОСОБА_2 пропущений строк для подачі апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011.

3. Задовольнити клопотання ОСОБА_2 про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

4. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.02.2017 у справі № 04/01/5026/1089/2011.

5. Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_2 призначити на 20.03.2018 року о 15 год. 00 хв.

Засідання відбудеться в приміщенні Київського апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденко 1, зал судових засідань № 1.

6. Роз'яснити сторонам право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідно, але не пізніше 26.02.2018. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Звернути увагу сторін, що згідно вимог ст. 263 ГПК України, до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

7. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду.

8. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що нез'явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

9. Копію даної ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України, оскаржується в порядку ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.Я. Дикунська

Л.В. Чорна