Суд
УХВАЛА

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 908/2696/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Татенко В.М., Ломовцева Н.В., Стойка О.В. від 08.02.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області суддя: Проскуряков К.В. від 07.12.2016 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріхівтепломережа" про стягнення 127 624, 06 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 03.11.2017 звернулось із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2017 та рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2016.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

За приписами підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В касаційній скарзі, яка подана втретє, викладено клопотання про поновлення строку на її подання, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Вищого господарського суду України від 26.07.2017 касаційна скарга, повернута скаржнику без розгляду у зв'язку з відсутністю доказів, на підставі чого представник здійснює діяльність щодо представництва. Звертаючись повторно скаржник просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити його. Крім того, врахувати те, що було виправлено недоліки щодо подання касаційної скарги, а саме підписано договір про надання правової допомоги від 30.08.2017.

Дослідивши доводи скаржника, колегія суддів, дійшла висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається із змісту ухвали Вищого господарського суду України від 26.07.2017, вперше подана касаційна скарга була повернута скаржнику без розгляду на підставі пункту 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017 та подану вдруге касаційну скаргу зазначеною ухвалою було також залишено без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017 за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до наведеної норми суд касаційної інстанції має оцінити доводи заявника, інші можливі обставини, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Відтак можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щодо вчинення відповідних процесуальних дій, та виходячи із того, що після повернення касаційної скарги ухвалою Вищого господарського суду України від 26.07.2017, яка була надіслана сторонам у справі, згідно відмітки на зворотному боці останньої сторінки - 27.07.2017, скаржник звернувся повторно із касаційною скаргою лише 03.11.2017, тобто більше ніж через три місяці після її повернення, а поважних причин, які б суд касаційної інстанції міг оцінити та визнати поважними, у клопотанні не наведено. Повторно подана касаційна скарга поза межами розумного строку не може бути прийнята до розгляду, оскільки правові підстави для відновлення такого строку, відсутні.

Крім того, колегія звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В силу пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній з 15.12.2017 суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 53 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017 та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2017 та на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2016.

3. Матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.02.2017 та на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.12.2016 направляється скаржнику разом з доданими до неї матеріалами (на 14-ти арк., в тому числі оригінал платіжного доручення від 13.02.2017 №5001209 на суму 2 297,25 грн.)

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір