РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа № 910/21487/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоматік Сістемс Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Профметалбуд"

про стягнення 64540,31 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача - Кравченко О.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення суми заборгованості та процентів за користування чужими грошовими коштами у зв'язку з невиконанням Відповідачем своїх обов'язків поставити передплачений товар.

Ухвалу про порушення провадження у справі Відповідачем було отримано 05.12.2017, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення, проте Відповідач відзиву не подав, причин поважності неподання відзиву суду не навів. Також, від Відповідача не надходило будь-яких інших пояснень та/або доказів по суті спору.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наступна ухвала по справі, про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судом також направлялася Відповідачу на адресу його місцезнаходження.

Отже, судом були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про призначені судові засідання - відповідні ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вказані ухвали надсилалися рекомендованим листом з поміткою «судова повістка».

Відповідно до п. 99 постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п. 116 розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009 р. N 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження убачається, що даний лист було суду повернуто поштою у зв'язку з закінченням терміну його зберігання на відділенні.

З пунктів 99 та 116 указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження) Відповідачем та повернення її до суду з поміткою «повернута відправнику за закінченням терміну зберігання» є наслідками діяння (бездіяльності) Відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею.

З огляду на наведене, Відповідач вважається повідомленим як про відкриття провадження у справі, так і про призначене на 14.02.2018 судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а Відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність - не отримав надіслану поштою ухвалу суду про призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, тому судове засідання 14.02.2018 проводиться за його відсутності і причини неявки представника Відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

При цьому, судом не встановлено обставин, що неявка представників Відповідача перешкоджає вирішенню спору, і також суд прийняв до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову або направити представників у судове засідання.

Клопотань про відкладення судового засідання не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали розгляду спору у даному судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі рахунків-фактур №СФ-000010 від 06.06.2017 та №СФ-000011 від 08.06.2017 Позивач, як замовник та покупець, перерахував Відповідачу, як виконавцю та постачальнику, оплату за замовлені по вказаних накладних продукцію та послуги з монтажу цієї продукції в сумі 62207,94 грн., що підтверджується проведеними банком платіжними дорученнями №77 від 07.06.2017 та №78 від 08.06.2017.

Вищеописані рахунки містить номенклатуру (асортимент) продукції і послуг, їх кількість та ціну, а вказані платіжні доручення містять вказівки на оплату згідно рахунків.

Отже, у відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи пояснення представника Позивача, що змішаний договір поставки (купівлі-продажу) та виконання робіт у формі єдиного документу між сторонами не укладався, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки та виконання робіт у спрощений спосіб та у письмовій формі (рахунки та їх оплата) шляхом надання пропозиції продажу продукції і виконання послуг та зустрічного прийняти пропозиції. Тобто, судом з вищенаведеного встановлено укладення між сторонами змішаного договору поставки та виконання робіт, який містить всі істотні умови господарського договору відповідно до ст. 180 ГК України - предмет (асортимент та кількість), ціну (вартість) та строк (договір безстроковий), та який Позивачем було виконано (оплачено), а Відповідачем виконання прийнято без зауважень (матеріали справи не містять доказів повернення оплати). Відсутність будь-якої з істотних чи усіх істотних умов договору Відповідачем перед судом не доведена.

Відповідно до ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як було описано вище, до справи залучені докази 100% попередньої оплати замовлених по вказаних накладних продукції та послуг з монтажу цієї продукції в сумі 62207,94 грн.

За приписами ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Продукцію та послуги було передплачено у червні 2016 року, проте протягом тривалого часу поставка здійснена не була та послуги також надані не були (матеріали справи не містять доказів протилежного), внаслідок чого, оскільки через прострочення Відповідача передплачені продукція та послуги втратили інтерес для Позивача, останній скористався наданим йому ст. 612 ЦК України правом та претензією (копія залучена до справи) фактично відмовився від очікування поставки продукції заявивши вимогу про повернення коштів - суми передплати у розмірі 62207,94 грн.

Проте Відповідачем не було виконано зобов'язання перед Позивачем щодо надання послуг та поставки продукції, і також не було виконано вимог Позивача щодо повернення передплати.

При цьому, будь-яке неотримання Відповідачем претензії Позивача судом, як підстава не повертати передплату, відхиляється, оскільки претензія була надіслана за адресою місцезнаходження Відповідача згідно ЄДР, тобто за належною адресою.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 62207,94 грн. передплати за непоставлену продукцію та не надані послуги тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 670, 693, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала. Так, Відповідач продукцію після отримання передплати не поставив, послуги не надав, тому Позивач обгрунтвоано після сплину часу відмовився від очікування на подальшу поставку товару та вимагав повернення решти передплати.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на всі встановлені судом вищенаведені обставини, позовна вимога про стягнення з Відповідача 62207,94 грн. заборгованості є законною та обґрунтованою, тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з Відповідача процентів за користування чужими грошовими коштами за ст. 536 ЦК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Отже, аналогію закону можна застосовувати лише у разі подібності спірних неврегульованих правовідносин.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонами внаслідок припинення договору поставки і безпідставного збереження грошових коштів, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом, а тому відсутні підстави для застосування аналогії закону, передбаченої ст. 8 ЦК України. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 у справі N 3-39гс15.

Відтак, підстави для задоволення позову у частині стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, нарахованих Позивачем на підставі статей 536, 1214, 1048 ЦК України у суду відсутні та в цій частині у позові суд відмовляє.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профметалбуд» (м. Київ, вул. Північна, 30, квартира 123; ідентифікацій код 38765334) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоматік Сістемс Груп» (м. Київ, вул. Мельникова, 6; ідентифікацій код 39755945) 62207,94 грн. заборгованості, а також 1542 (одну тисячу п'ятсот сорок дві) грн. 18 коп. судового збору.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк, встановлені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 20.02.2018

Суддя Сташків Р.Б.