Суд
УХВАЛА

14 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/3510/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали заяви Заступника Генерального прокурора

про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі № 910/3510/17 (у складі колегії суддів: Корсака В.А. (головуючий), Данилова М.В., Алєєва І.В.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквамарин-555"

про повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2017 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 08.11.2017, у задоволенні позову відмовлено.

14.12.2017 Заступник Генерального прокурора звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017 у справі № 910/3510/17 з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК; у редакції, чинній до 15.12.2017), - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права (статті 41 Конституції України, статей 321, 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК), що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

На обґрунтування зазначеної підстави для перегляду судового рішення заявником надано копії постанов Вищого господарського суду України від 31.05.2016 у справі №910/9681/15, від 03.08.2016 у справі № 910/25234/13.

Зазначена заява Верховним Судом України передана за належністю до Касаційного господарського суду на підставі підпункту 1 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ та підлягає розгляду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2018 заяву у справі № 910/3510/17 передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Берднік І.С. - головуючий, Міщенко І.С., Суховий В.Г.

Обговоривши викладені у заяві доводи та дослідивши додані до неї матеріали, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що подана заява є необґрунтованою, а наведені у ній доводи не підтверджуються доданими матеріалами з таких підстав.

За змістом статті 11116 ГПК (у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VІІІ, чинній до 15.12.2017) рішення господарських судів переглядалися Верховним Судом України виключно з підстав, передбачених цією статтею.

Згідно з пунктом 1 статті 11116 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, підставою для подання заяви про перегляд рішень господарських судів є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі № 910/3510/17, в якій подано заяву про перегляд судових рішень, Вищий господарський суд України погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про повернення земельної ділянки, оскільки відповідач є власником об'єктів нерухомого майна, розміщеного на спірній земельній ділянці, на підставі договору купівлі-продажу, і це право зареєстровано у встановленому законом порядку, тому відповідач як власник нерухомого майна має право на користування земельною ділянкою, розташованою під цими об'єктами нерухомості та необхідною для його обслуговування.

Крім цього, суд зазначив, що оскільки на спірній земельній ділянці розташовано належний відповідачеві об'єкт нерухомого майна, то застосування обраного позивачем способу захисту своїх прав фактично не призведе до їх відновлення, зокрема, реального повернення земельної ділянки у користування позивача (постанова від 08.11.2017).

У справі № 910/9681/15, копію судового рішення в якій надано для порівняння, Вищий господарський суд України погодився з висновком апеляційного суду про задоволення позову про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом звільнення від будівель, оскільки апеляційним судом було встановлено, що об'єкти нерухомості на спірній земельній ділянці є самовільно побудованими (постанова від 31.05.2016).

У справі № 910/25234/13, копію судового рішення в якій надано для порівняння, Вищий господарський суд України погодився з висновком апеляційного суду про задоволення позову про звільнення земельної ділянки, вказавши на те, що строк дії договору на право тимчасового користування цією земельною ділянкою закінчився, а умовами договору та чинним на той момент законодавством автоматичного поновлення договорів оренди землі державної і комунальної власності за відсутності заперечень з боку сторін передбачено не було. Такого висновку суд касаційної інстанції дійшов за тих обставин, що було встановлено самочинність будівництва об'єктів нерухомості, що розташовані на спірній земельній ділянці (постанова від 03.08.2016).

Порівняння змісту зазначених постанов Вищого господарського суду України зі змістом постанови Вищого господарського суду України від 08.11.2017, про перегляд якої подано заяву, дає підстави зробити висновок, що мають місце різні встановлені судом фактичні обставини та різне матеріально-правове регулювання правовідносин, а тому немає підстав для висновку про неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, тобто передбачених статтею 11121 ГПК (у редакції, чинній до 15.12.2017) підстав для відкриття провадження у справі № 910/3510/17.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 11116, 11121 ГПК у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VІІІ,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи № 910/3510/17 до провадження Касаційного господарського суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий