РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2018Справа № 910/23071/17

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінкстон"
до Приватного підприємства "Компанія Енерджи"
про стягнення 1 241 670, 00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Коротченко Д.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гінкстон" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Компанія Енерджи" (надалі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 20/07/1712 від 20.07.2017 в розмірі 1 241 670,00 грн., у зв'язку із тим, що відповідачем не було здійснено постачання товару відповідно до умов договору поставки № 20/07/1712 від 20.07.2017, незважаючи на передплату по заявках та додаткове авансування витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2018 було вирішено розглядати справу № 910/23071/17 за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 23.02.2018 та повідомлено учасників про час та місце розгляду справи.

09.02.2018 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій він просив суд прийняти дану заяву та розглядати справу без участі представника.

Представник відповідача в судове засідання 23.02.2018 не з'явився, відзив на позов не подав.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, оскільки відповідача було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, з урахуванням прохання відповідача про розгляд справи без участі представника, суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання 23.02.2018 не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні 23.02.2018, відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Гінкстон" (Покупець) та приватним підприємством "Компанія Енерджи" (Постачальник) було укладено договір поставки № 20/07/1712 (надалі - Договір), за яким (п. 1.1. Договору), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов'язується передавати у власність (поставляти), а Покупець приймати та оплачувати товар, загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість яких визначена Сторонами у Заявках, які є додатками до цього Договору і становлять його невід'ємну частину (надалі іменується "Товар").

Пунктами 2.3. та 3.2. Договору визначено, що загальна вартість Договору становить 5 000 000,00 (п'ять мільйонів) гривень 00 коп. Оплата здійснюється Покупцем шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, що визначений у цьому Договорі в установі банку за кожну партію Товару.

Згідно п. 4.1. Договору, поставка Товару здійснюється на підставі замовлень (Заявок) Покупця, форма яких встановлена в Додатку № 1 до цього Договору, погоджених з Постачальником, викладених в письмовому вигляді.

Відповідно до п. 4.2. та п. 4.4. Договору, партією товару вважається обсяг Товару, погоджений Сторонами в одній заявці на одну дату поставки та в один пункт призначення, якщо інше не вказано в самій заявці. Постачальник зобов'язаний здійснити поставку кожної окремої партії Товару відповідно до Заявки протягом 5 днів після зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.

Пунктом 4.5. Договору обумовлено, що у разі невиконання Постачальником умов п. 4.4 Договору, Покупець має право письмово вимагати повернення сплачених за відповідну партію Товару коштів (у разі передплати), які Постачальник зобов'язаний сплатити протягом трьох банківських днів віддати такої вимоги Покупця.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір поставки. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач вказує на те, що на виконання умов Договору ним було здійснено передплату та перерахував грошові кошти відповідачу за рахунками-фактурами відповідно до заявок на поставку товару № 09/08-03 від 09 серпня 2017 року - 287 000,00 грн., № 10/08-01 від 10 серпня 2017 року - 516 000,00 грн., № 16/08-08 від 16 серпня 2017 року - 176 670, 00 грн., № 19/08-02 від 19 серпня 2017 року - 22 000,00 грн. на загальну суму 1 001 670, 00 грн., а також здійснив авансування витрат на транспортні послуги на суму 240 000, 00 грн., на підтвердження чого надав суду відповідні платіжні доручення, копії яких містяться в матеріалах справи. Водночас, позивач зазначає, що відповідач не здійснив поставку Товару, у зв'язку з чим в останнього виник борг перед позивачем на загальну суму 1 241 670,00 грн.

Статтями 525 та 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 2. ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів поставки Товару, або повернення відповідачем позивачеві зазначених коштів суду не надано.

Таким чином, позивач виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати Товару та транспортних послуг, а відповідач, у свою чергу, не здійснив поставку Товару, у зв'язку з чим в останнього виник борг перед позивачем на загальну суму 1 241 670, 00 грн., що також підтверджується актом звірки розрахунків № 3545 від 27.11.2017, копія якого міститься в матеріалах справи.

Між тим, 09.02.2018 від відповідача до суду надійшла заява про визнання позову, в якій він визнав заборгованість перед позивачем на суму 1 241 670,00 грн., що виникла на підставі договору поставки № 20/07/1712 від 20.07.2017.

Так, згідно ч. 4. ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Отже, дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, у зв'язку із чим, позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 1 241 670,00 грн. за договором поставки № 20/07/1712 від 20.07.2017 підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ч. ч. 3, 4 ст. 185, ч. 6 ст. 183, ст. ст. 191, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінкстон" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Компанія Енерджи" (02660, м. Київ, проспект Визволителів, 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гінкстон" (08205, Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 7, ) заборгованість в розмірі 1 241 670,00 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 625, 05 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко