ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Справа № 926/3851/17

За позовом фізичної особи-підприємця Рубай Петра Григоровича

до підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислової компанії «Грін Рей»

про стягнення заборгованості та штрафних санкцій в сумі 411369,86 грн.

суддя Байталюк В. Д.

Представники сторін не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ: Фізична особа-підприємець Рубай Петро Григорович (м. Львів) звернувся з позовом до підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислової компанії «Грін Рей» (м. Новоселиця Новоселицького району Чернівецької області) про стягнення коштів за договором поставки в сумі 411369,86 грн., в тому числі: 400000,00 грн. основного боргу та 11369,86 грн. пені.

Позов мотивується тим, що 14.10.2013 між сторонами було укладено договір поставки № 23/13. Згідно пункту 1.1 вказаного договору постачальник (позивач) зобов'язався передати у власність покупця (відповідача) товар, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити його. Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 договору оплату за товар покупець проводить у національній валюті - гривні - безготівково, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, а в разі відстрочки платежу покупець проводить оплату поставленої партії або в разі часткової переплати остаточний розрахунок у строк не більше 10 банківських днів з моменту поставки. Тобто оплату відповідач зобов'язаний був здійснити не пізніше 31.08.2017.

Позивач за період з початку 2017 року поставив відповідачу м'ясо свинини на загальну суму 1102356,34 грн., що підтверджуються наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними № 578 від 17.03.2017, № 739 від 06.04.2017, № 1595 від 24.07.2017 та № 1883 від 16.08.2017.

Однак, відповідач в порушення умов договору вказану продукцію оплатив частково внаслідок чого заборгував позивачу 400000,00 грн. Крім того, згідно пункту 8.3 договору позивач окрім суми основного боргу також просить суд стягнути з відповідача пеню за період з 01.09.2017 по 20.11.2017 в сумі 11369,86 грн.

Ухвалою суду від 28.11.2017 порушено провадження у справі, розгляд її призначено на 12.12.2017.

У судовому засіданні 12.12.2017 оголошено перерву до 11.01.2018.

Ухвалами суду від 11.01.2018, 30.01.2018 та від 05.02.2018 підготовче засідання неодноразово відкладалося, востаннє - на 15.02.2018.

До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву про уточнення позовних вимог в якій, з урахуванням часткового погашення відповідачем основної заборгованості, зменшив суму пені та просить суд стягнути з відповідача 250000,00 грн. заборгованості за договором поставки та 9720,90 грн. пені. Водночас, представник позивача заявив клопотання про розгляд справи без його участі.

Відповідач позов визнає у повному обсязі, що зазначено у його письмовому відзиві на позовну заяву від 29.01.2018.

За змістом статті 46 Господарського процесуального кодексу України надані позивачем уточнення до позовної заяви є заявою про зменшення позовних вимог, яка відповідає вимогам чинного законодавства, тому суд вважає за необхідне задовольнити її та прийняти зазначені уточнення до розгляду.

У зв'язку з цим розгляд справи продовжується з урахуванням вказаних уточнень.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судом встановлено, що 14.10.2013 між сторонами було укладено договір поставки № 23/13 (далі - Договір). Згідно пункту 1.1 Договору постачальник (позивач) зобов'язався передати у власність покупця (відповідача) товар, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити його.

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 Договору оплату за товар покупець проводить у національній валюті - гривні - безготівково, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, а в разі відстрочки платежу покупець проводить оплату поставленої партії або в разі часткової переплати остаточний розрахунок у строк не більше 10 банківських днів з моменту поставки.

За період з початку 2017 року позивач поставив відповідачу м'ясо свинини на загальну суму 1 102 356,34 грн., що підтверджуються наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними № 578 від 17.03.2017, № 739 від 06.04.2017, № 1595 від 24.07.2017 та № 1883 від 16.08.2017.

З урахуванням положень пунктів 5.1, 5.2 Договору оплату за товар відповідач зобов'язаний був здійснити не пізніше 31.08.2017.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього (постанова ВГСУ від 28.02.2012 № 5002-8/481-2011). При цьому підписання покупцем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

В силу статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, відповідач в порушення умов Договору вказану продукцію оплатив частково внаслідок чого заборгував позивачу 400000,00 грн.

Після відкриття провадження у даній справі відповідач частково погасив заборгованість за Договором - на суму 150000,00 грн., що підтверджується письмовими поясненнями представників сторін. У зв'язку з цим, станом на день розгляду справи заборгованість відповідача за Договором складає 250000,00 грн., яку останній визнав у повному обсязі.

У зв'язку з цим, в частині стягнення з відповідача 150000,00 грн. заборгованості за Договором провадження у справі необхідно закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до пункту 8.3 Договору у разі порушення умов цього Договору щодо строків поставки та оплати, винна сторона сплачує другій стороні штрафну санкцію у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочки.

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 Цивільного кодексу України, частиною шостою статті 231 Господарського кодексу України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, згідно змісту яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням вказаних норм законодавства з відповідача підлягає стягненню пеня за період з 01.09.2017 по 20.11.2017 (визначений позивачем) в сумі 9720,90 грн., яку відповідач визнав у повному обсязі.

Відповідно до приписів пункту 1 частини першої та частини третьої статті 7 Закону України «Про судовий збір», а також частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України в разі зменшення розміру позовних вимог сплачена сума судового збору повертається особі, яка його сплатила, а у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв'язку із зменшенням позовних вимог та визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 3097,65 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням № 485 від 20.11.2017, решту судового збору в сумі 3072,90 грн. - покласти на відповідача.

Керуючись статтею 130, пунктом 2 частини першої статті 231, статтями 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з підприємства з іноземними інвестиціями товариства з обмеженою відповідальністю торгово-промислової компанії «Грін Рей» (Чернівецька область, Новоселицький район, м. Новоселиця, вул. Центральна, 93, ідентифікаційний код 31887196) на користь фізичної особи-підприємця Рубай Петра Григоровича (АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 250000,00 грн. основного боргу за Договором, 9720,90 грн. пені та 3072,90 грн. судового збору.

3. Повернути фізичній особі-підприємцю Рубай Петру Григоровичу (АДРЕСА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з державного бюджету України 3097,65 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову за платіжним дорученням № 485 від 20.11.2017.

4. В частині стягнення 150000,00 грн. заборгованості за Договором провадження у справі закрити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (частина перша статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 20.02.2018.

Суддя В. Байталюк

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/