ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року справа № 925/1680/17 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро"

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Генезис-Агро"

про стягнення 535890 грн. 34 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

Представники сторін:

від позивача:ОСОБА_1 адвокат за довіреністю від 18.12.2017 №7/А/Б;

від відповідача: не зявилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (далі також - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Генезис-Агро" (далі також відповідач) про стягнення 567890 грн. 34 коп., у тому числі: 400000 грн. основної суми боргу за поставлений товар, 32000 грн. курсової різниці, 26301грн. 30 коп. пені, 80000 грн. штрафу і 29589 грн. 04 коп. тридцять процентів річних.

Також позивач у позовній заяві просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати останнього на сплату судового збору та на оплату професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за укладеним між сторонами договором поставки насіння в кредит 2016-2017 від 22.11.2016 №006-ЦТ-17 щодо своєчасної та повної оплати поставленого позивачем на виконання цього договору товару.

Ухвалою від 29.12.2017 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі та призначив підготовче засіданні на 11 год. 30 хв. 26.01.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 26.01.2018 Господарський суд Черкаської області закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у засіданні суду на 12 год. 00 хв. 12 лютого 2018 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про дату, час і місце призначеного ухвалою від 26.01.2018 судового засідання, проте ні він сам ні його представник у це засідання не явилися. Натомість відповідач подав до господарського суду клопотання від 09.02.2018 №14 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою від 12.02.2018 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи по суті на 14 год. 30 хв. 27.02.2018 у приміщенні Господарського суду Черкаської області.

Відповідач був належним чином повідомлений господарським судом про дату, час і місце призначеного ухвалою від 12.02.2018 судового засідання, проте ні він сам ні його представник у це засідання не явилися. Натомість відповідач подав до господарського суду клопотання 27.02.2018 №18 про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 14 год. 30 хв. 27.02.2018, і повторно не явився у судове засідання, господарський суд в силу п. 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України продовжив розгляд справи по суті незалежно від причин неявки відповідача чи його представника.

27 лютого 2018 представник товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" подав до Господарського суду Черкаської області заяву від 14.02.2018 № 19/А/С про часткову відмову від позову в частині стягнення курсової різниці у сумі 32000 грн.

У судовому засіданні, яке відбулося 27.02.2018 за участю представника позивача, господарський суд розглянув заяву представника позивача про часткову відмову від позову і ухвалою від 27.02.2018 прийняв її, закрив провадження у справі в частині вимоги про стягнення курсової різниці у сумі 32000 грн., розглянув справу по суті і оголосив вступну і резолютивну частини прийнятого у нарадчій кімнаті рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2016 року позивач, як постачальник, і відповідач, як покупець, уклали між собою договір поставки насіння в кредит 2016-2017 №006-ЦТ-17 (а. с. 23-24, далі договір №006-ЦТ-17), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобовязався продати та поставити у строки передбачені договором покупцеві насіння рослин, а покупець зобовязався приймати товар і оплачувати його вартість на умовах та в порядку, визначених цим договором.

У п. 1.2 договору №006-ЦТ-17 його сторони встановили, що асортимент, номенклатура, кількість, ціна, та характеристики товару визначаються сторонами на підставі замовлення покупця та виходячи з наявності товару на складі постачальника й вказуються у відповідній специфікації та видаткових накладних до цього договору, які є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 2.1.1 договору №006-ЦТ-17 товар мав бути відвантаженим не пізніше 25 березня 2017 року.

Згідно п. 2.2.1 договору №006-ЦТ-17 покупець зобовязався оплати товар в строки та на умовах, передбачених договором та/або специфікаціями до нього шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника.

Відповідно до п. 3.1 договору №006-ЦТ-17 ціна товару та/або його окремої партії вказується в специфікаціях до договору та/або видаткових накладних, що є його невід'ємними частинами. Сторони встановлюють та вказують ціну товару (та/або кожної партії Товару) у національній валюті України - гривні, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, доларах США та/або ЄВРО про, що зазначають в Специфікаціях.

Пунктом 3.2 договору №006-ЦТ-17 сторонами встановлено, що протягом строку дії договору, грошові зобов'язання покупця існують і підлягають сплаті у національній валюті України - гривні. В тому випадку, якщо курси іноземних валют (долара США та/або ЄВРО) до гривні, що склалися на міжбанківському валютному ринку України на день фактичної оплати товару є вищим за курси іноземних валют, що були на дату укладення специфікації, ціна товару та загальна сума договору, яка підлягає до оплати покупцем в гривнях, коригується в сторону збільшення.

У п. 3.4. договору №006-ЦТ-17 загальна сума договору становить суму вартості замовленого і поставленого товару за даним договором, згідно укладених сторонами специфікацій та/або видаткових накладних на товар в період дії даного договору.

Пунктом 4.1 договору №006-ЦТ-174 встановлено, що покупець зобов'язується здійснити оплату за товар у строки (терміни) встановлені в специфікаціях до цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору №006-ЦТ-17 сторони обумовили, що товар оплачується покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника в національній валюті - гривні, згідно цін вказаних у специфікаціях до договору, скоригованих у порядку визначеному п. 3.2 даного договору.

Згідно п. 4.5 договору №006-ЦТ-17 визначено, що у випадку порушення покупцем строків проведення оплати, встановлених договором та/або специфікаціями, постачальник з першого дня порушення таких строків набуває право вимагати від покупця дострокової та негайної повної оплати за весь товар отриманий покупцем за цим договором до настання строку оплати за товар, а покупець має негайно, на першу вимогу постачальника, здійснити повну оплату за товар.

Розділ 5 договору №006-ЦТ-17 містить, зокрема, такі пункти:

5.1. Поставка товару здійснюються на умовах EXW: склад продавця за адресою: м. Монастирище, відповідно до Правил 1СС з використання термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі "ІНКОТЕРМС 2010", які застосовуються сторонами з урахуванням особливостей, пов'язаних з внутрішньодержавним характером даного договору, а також тих особливостей, які випливають з умов цього договору.

5.2. Приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання відповідних видаткових накладних на товар. Датою поставки товару вважається дата вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

5.3. Товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю в момент передачі згідно умов визначених пунктом 5.1. цього договору.

5.4. Товар вважається переданим постачальником та прийнятим покупцем за якістю в момент підписання накладних на товар, відповідно до якості, вказаній в сертифікаті підприємства-виробника. Покупець має право висунути претензії щодо якості товару протягом 15 (п'ятнадцяти) календарних днів з моменту підписання накладної на відповідну партію товару, згідно якісних показників, що зазначені в сертифікаті на даний товар, якщо такий сертифікат надається покупцю. Претензії покупця розглядаються постачальником і можуть бути визнані обґрунтованими тільки при умові дотримання покупцем інструкцій виробника, інших нормативних документів по правильному транспортуванню, зберіганню та застосуванню товару, а також дотримання вимог встановлених пунктом 2.2.3. цього договору. При виявленні можливих недоліків покупець зобов'язаний викликати уповноваженого представника постачальника та двохсторонньою комісією скласти відповідний акт невідповідності. У випадку виникнення спору сторони можуть ініціювати звернення до державної експертної (спеціалізованої) установи акредитованій УкрЦСМ та/або УкрСЕПРО щодо надання відповідного висновку. Висновки будь-яких установ, що зроблені без дотримання вимог визначених в цьому пункті не приймаються постачальником до уваги та не можуть бути використані (розглядатись) сторонами в якості належних доказів.

У п. 7.3 договору №006-ЦТ-17 його сторони передбачили, що у разі прострочення строків (термінів) оплати товару визначених в п. 4.1. договору та специфікаціях, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми заборгованості за кожен день прострочки і до повного виконання стороною своїх зобов'язань та припиняється в день виконання винною стороною зобов'язань за договором, забезпечених санкцією.

Згідно з п. 7.5. договору №006-ЦТ-17 у разі порушення покупцем строків оплати за товар (його партію), встановлених договором та/або специфікаціями, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості товару. Штраф сплачується покупцем за кожне порушення строків проведення оплати встановлених договором (та/або специфікаціями)

Пунктом 7.6 договору №006-ЦТ-17 встановлено, що відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України за порушення грошового зобовязання, покупець зобовязується сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки та 30% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

У п. 9.1 договору №006-ЦТ-17 ввизначено, що цей договір вважається укладеним з дня його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2017 року включно, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за цим договором.

До договору №006-ЦТ-17 сторони підписали 2 специфікації, у тому числі: від 25.11.2016 № 001 і від 25.11.2016 № 002(а. с. 26,27), у яких визначили найменування товару, його кількість, ціну, вартість без ПДВ і з ПДВ, курс іноземних валют і строки оплати товару.

У першій специфікації №001 сторони встановили, що відповідач зобовязаний оплатити усю вартість товару у сумі 455400 грн. до 29.09.2017.

У другій специфікації №002 сторони встановили такі строки погашення товарного кредиту: 30% вартості товару у сумі 66960 грн. до 29 листопада 2016 року і решту 70% вартості товару у сумі 156 240 грн. до 29 вересня 2017 року.

Позивач на виконання договору №006-ЦТ-17 і специфікацій від 25.11.2016 №001 і від 25.11.2016 №002 за видатковими накладними від 25.11.2016 №5855 на суму 455 400 грн. і від 23.09.2017 №1363 на суму 223 200 грн. (а. с. 28, 30) передав відповідачу, а останній прийняв через своїх представників ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які діяли на підставі довіреностей від 25.11.2016 №70 і від 23.03.2017 №21 (а. с. 29, 31) товар на загальну суму 678 600 грн.

Відповідач свої зобовязання за договором №006-ЦТ-17 і специфікаціями до нього щодо оплати поставленого йому товару сплатило товариству з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" лише 278 600 грн., у тому числі: 29.11.2016 суму попередньої оплати у розмірі 66960 грн. за товар поставлений за видатковою накладною від 23.03.3017 №1363; 09.10.2017 залишок суми у розмірі 156240 грн. за товар, поставлений за видатковою накладною від 23.03.3017 №1363 і суму 55400 грн. за товар поставлений за видатковою накладною від 25.11.2016 №5855. Відповідно прострочена сума боргу відповідача за поставлений ним за видатковою накладною від 25.11.2016 №5855 товар становить 400000 грн. (455400 грн. 55400 грн.), що підтверджується розрахунком позивача.

Крім боргу у сумі 400000 грн. позивач за прострочення оплати вартості поставленого ним товару нарахував відповідачу до сплати:

26 301 грн. 30 коп. передбаченої п. 7.3 договору №006-ЦТ-17 пені за період прострочення з 29.09.2017 по 27.12.2017 від суми боргу 400000 грн. у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі, який діяв у вказаний період прострочення;

80000 грн. передбаченого п. 7.5 договору №006-ЦТ-17 штрафу розмірі 20% від суми боргу 400000грн.;

29589 грн. 04 коп. грн. передбачених п. 7.6 договору №006-ЦТ-17 30% річних від суми боргу 400000 грн., за період прострочення з 29.09.2017 по 27.12.2017.

На день прийняття господарським судом цього рішення відповідач борг у сумі 400000 грн. та нараховані позивачем суми пені, штрафу 30% річних не сплатив.

Частина 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським зобовязанням визнає зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 524 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обовязковим для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2, 5 статті 694 Цивільного кодексу України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачає право кожного субєкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач не виконав своїх грошових зобовязань, що виникли з господарського договору поставки насіння в кредит 2016-2017 №006-ЦТ-17, щодо оплати прийнятого ним від позивача за видатковими накладними товару в установлений цим договором та специфікаціями строк у сумі 400000 грн. і тим самим порушив права позивача на своєчасне одержання плати за товар у вказаній сумі.

Отож позивач в порядку захисту своїх порушених прав вправі вимагати від відповідача виконання своїх зобовязань в натурі шляхом стягнення з нього на свою користь боргу у сумі 400000 грн., а також передбачених п. 7.3, п. 7.5 та п. 7.6 договору №006-ЦТ-17 пені, штрафу і 30% річних, нарахованих на вказану суму боргу за період прострочення з 29.09.2017 по 27.12.2017.

Стягувана суми основного боргу у розмірі 400 000 грн. відповідає його фактичній сумі.

Стягувані суми пені, штрафу та 30% річних нараховані позивачем у відповідності з умовами договору №006-ЦТ-17 і специфікацій до нього, фактичними обставинами виконання сторонами цього договору та вимогами чинного законодавства, тобто нараховані правильно.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

За подання позову позивач за платіжним дорученням від 26.12.2017 №10858 сплатив 8518 грн. 36 коп. судового збору із яких 8038 грн. 36 коп. до відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Крім того, позивач поніс витрати на правничу професійну допомогу у сумі 12000 грн., що підтверджується договором про надання професійної правничої допомоги та представництво в господарському суді від 19.12.2017, актом приймання-передачі виконаних робіт за вказаним договором від 27.12.2017 №1 з докладним переліком виконаних робіт, свідоцтвом про право ОСОБА_1 на заняття адвокатською діяльністю, витягом із Єдиного реєстру адвокатів України з відомостями про адвоката ОСОБА_4, рахунком на оплату правничих послуг від 27.12.2017 на суму 12000 грн. і проведеним банком платіжним дорученням товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" від 07.02.2018 №688 на оплату 12000 грн. правничої допомоги по справі 925/1680/17.

Згідно з ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги у сумі 12000 грн. підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "Генезис-Агро" (село Побійна, Жашківський район, Черкаська область, 19224, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Седна-Агро" (вул. Соборна, 3, м. Монастирище, Черкаська область, 19100, ) 400000 грн. основної суми боргу, 26301грн. 30 коп. пені, 80000 грн. штрафу і 29589 грн. 04 коп. тридцять процентів річних, 8038 грн. 36 коп. витрат на сплату судового збору і 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено і підписано 05.03.2018.

СУДДЯ М.В. Дорошенко