ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" лютого 2018 р.м. Одеса Справа № 916/999/15-г

Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-747/18 від 05.08.2018р. на бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 у справі №916/999/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО

до відповідача ОСОБА_2 підприємства РАНЧО

про стягнення 207839,59 грн.

Суб`єкт оскарження: Головний державний виконавець Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.05.2015р. по справі №916/999/15-г (суддя Гут С.Ф.) позов було задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 підприємства РАНЧО на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СПЕКТР-АГРО основний борг у розмірі 93680грн.72коп., відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 12193грн.49коп., індекс інфляції у розмірі 26699грн.01коп., пеню у розмірі 13223грн.10коп., 28%річних у розмірі 44568грн.28коп., витрати по сплаті судового збору на суму 3807грн.29коп.

08.06.2015р. на виконання вищезазначеного рішення Господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

05.02.2018р. до господарського суду Одеської області представником Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" було подано скаргу на бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.02.2018р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-747/18 передано на розгляд судді Гуту С.Ф.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.02.2018р. скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх.№ГСОО 2-747/18 було призначено до розгляду відкритому у судовому засіданні.

Зазначену скаргу заявник обґрунтовує тим, що на виконанні у Лиманському районному ВДВС ГТУЮ в Одеській області, перебуває наказ Господарського суду Одеської області, по справі № 916/999/15-г від 08.06.2015 року про стягнення із ОСОБА_2 підприємства "РАНЧО" (67571, Одеська область. Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Незалежності. 13А, , р/р 142 у ПАТ"КредоБанк", Центральна філія. МФО 325365) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Будьонного, буд. 33. : р/р 6402 в Обухівському відділенні ПАТ „Укрсоцбанк", МФО 300023) основний борг у розмірі 93 680 (дев'яносто три тисячі шістсот вісімдесят) грн.72коп. відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 12 193 (дванадцять тисяч сто дев'яносто три) грн. 49коп., індекс інфляції у розмірі 26 699(двадцять шість тисяч шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 01 коп., пеню у розмірі 13 223 (тринадцять тисяч двісті двадцять три) грн. 10коп., 28% річних у розмірі 44 568 (сорок чотири тисячі п'ятсот шістдесят вісім) грн. 28коп. витрати по сплаті судового збору на суму 3 807 (три тисячі вісімсот сім) грн. 29коп.

Як зазначає скаржник, відповідно до матеріалів виконавчого провадження у власності боржника перебуває автогараж, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с.Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А.

Із ухвали господарського суду Одеської області від 07.11.2017 р. по справі № 916/999/ 15-г. вбачається, що виконавець наклав арешт на авто гараж, що перебуває у власності боржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н. с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А та відповідно до матеріалів виконавчого провадження триває вжиття заходів, щодо реалізації автогаража, що перебуває у власності боржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А.

Однак, вказані факти встановлено в ухвалі Господарського суду Одеської від 07.11.2017р., проте після того, як зазначає скаржник, державним виконавцем не вжито жодних заходів, щодо реалізації арештованого майна, зокрема: стягувач всупереч ст. 57 не повідомлений про результат визначення оцінки арештованого майна; арештоване майно жодного разу не виставлено на реалізацію шляхом електронних торгів.

Таким чином державним виконавцем допущено порушення вимог ст. 57 та ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не передано на реалізацію автогараж, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А.

Головний державний виконавець Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, витребувані судом документи не надав хоча був належним чином повідомлений про час і місце проведення судового засідання, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про здійснення телефонограми.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України „Про виконавче провадження сторони виконавчого провадження оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.4 ст.82 Закону України „Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Приписами п.2 ст.343 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017р.) передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

В даному випадку має місце скарга на бездіяльність Головного державного виконавеця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 по відношенню до виконання наказу господарського суду Одеської області, по справі № 916/999/15-г від 08.06.2015 року.

Так, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Прийняття судового рішення на користь особи це лише початок відновлення порушеного права, оскільки сам факт задоволення судом позовних вимог майнового характеру не має наслідком автоматичне поновлення прав особи, яке відбувається лише після виконання такого судового рішення.

Судове рішення може бути виконане боржником добровільно чи у примусовому порядку, який передбачений Законом України Про виконавче провадження.

В той же час, згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р., ратифікованої Законом України №475/97 від 17.07.1997 р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродов-ж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011р. міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для законного сподівання на виплату такої заборгованості і становить майно цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "ОСОБА_3 проти України", рішення від 15.10.2009 р,).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", "Горнсбі проти Греції").

У своєму рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід'ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Як встановлено судом, на виконанні у Лиманському районному ВДВС ГТУЮ в Одеській області, перебуває наказ Господарського суду Одеської області, по справі № 916/999/15-г від 08.06.2015 року.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.11.2017р. встановлено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження №48132513, Лиманський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області крім іншого здійснив дії на виконання вищезазначеного наказу, а саме:

- звернувся до фіскальної служби із запитом щодо відкритих за боржником рахунків у банківських установах;

- надіслав постанову про арешт грошових коштів боржника до банківських установ, де боржником відкрито рахунки;

- надіслав до банківських установ, де боржником відкрито рахунки, платіжні вимоги на примусове списання коштів;

- наклав арешт на грошові кошти, які перебувають у касі божника;

- вжив заходів щодо перевірки майнового стану боржника;

- здійснив виклик керівника боржника та відібрати у нього пояснення з приводу невиконання судового рішення;

- звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження керівника боржника у праві виїзду за кордон до виконання судового рішення;

- звернувся до органу доходів і зборів із запитом з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника;

- наклав арешт на автогараж, що перебуває у власності боржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А;

Крім того, вищезазначеною ухвалою встановлено, що виконавче провадження не закінчено, та відповідно до його матеріалів триває вжиття заходів, щодо реалізації автогаража, що перебуває у власності боржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», одним із заходів для забезпечення виконання рішення суду є накладення арешту на майно та кошти боржника.

Частино 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

З ч.ч. 5. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувана, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об'єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

За приписами ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Виконавець за погреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в пос танові про арешт. Вид. обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

З врахуванням наведеного та встановлення судом тривалого не виконання рішення суду у даній справі, та не здійснення передбачених чинним законодавством виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення, зокрема оцінку і реалізацію арештованого майна боржника, а саме автогаража, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с.Фонтанка, вул. Незалежності, 13-А, судом встановлено протиправну бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1. щодо оцінки та реалізації майна боржника при примусовому виконанні наказ Господарського суду Одеської області, по справі № 916/999/15-г від 08.06.2015 року в межах виконавчого провадження №48132513, у зв'язку з чим, скарга (вх. ГСОО № 2-747/18) Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" на бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 підлягає судом задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Державним виконавцем у встановленому законом порядку обставини викладені у скарзі не спростовано, в судове засідання виконавець не з'являвся хоча заздалегідь був повідомлений про дату час та місце судового засідання.

Керуючись ст.ст. 234, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕКТР-АГРО" вх. № ГСОО 2-747/18 від 05.08.2018р. на бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_1 у справі №916/999/15-г задовольнити.

2. Визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 по відношенню до виконання наказу господарського суду Одеської області, по справі № 916/999/15-г від 08.06.2015 року.

3. Зобовязати Головного державного виконавця Лиманського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 в порядку виконання наказу господарського суду Одеської області, по справі №916/999/15-г від 08.06.2015р.:

- вжити заходів, щодо визначення вартості (оцінки) автогаража. що перебуває у власності боржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н. с.Фонтанка, вул.. Незалежності. 13-А. шляхом залучення субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання;

- повідомити ТОВ "СПЕКТР-АГРО" (за адресою: 03038, м. Київ, вул. Ямська. 8) про результати визначення вартості (оцінки) майна боржника;

- вжити заходів, щодо реалізації автогаража, що перебуває у власності ооржника та знаходиться за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, с. Фонтанка, вул. Незалежності, 13- А, шляхом електронних торгів.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2018р.

Суддя С.Ф. Гут