РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2018Справа № 910/13675/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Вантажна компанія в Україні"

до Акціонерного товариства "Перша вантажна компанія"

про стягнення 1 163 900,00 рублів, що еквівалентно 496903,83 грн.

за участю представників:

від позивача: Башмаков К.О. (довіреність)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Перша вантажна компанія" (відповідач) про стягнення 1163900,00 рос. руб., що еквівалентно 496903,83 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов'язань Акціонерним товариством "Перша Вантажна Компанія" по договору про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ "ПВК" №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008.

Відповідач - Акціонерне товариство "Перша вантажна компанія" не є резидентом України та зареєстрований відповідно до законодавства Російської Федерації.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулюється Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889- XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2017 порушено провадження у справі № 910/13675/17 та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 23.01.2018, зобов'язано позивача подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвали суду від 16.08.2017 про порушення провадження у справі у трьох примірниках та вирішено після надання нотаріально засвідченого перекладу на російську мову даної ухвали - надіслати її для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви. Провадження у справі №910/13675/17 зупинено.

31.08.2017 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально засвідчені переклади ухвали від 16.08.2017.

31.08.2017 з метою належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, Господарський суд міста Києва звернувся до Арбітражного суду міста Москви з доручення про вручення Акціонерному товариству "Перша вантажна компанія" ухвали Господарського суду міста Києва від 16.08.2017 про порушення провадження у справі № 910/13675/17.

14.11.2017 через відділ діловодства суду від Арбітражного суду міста Москви надійшли документи та ухвала від 02.11.2017 по справі №А40-175519/17-141-1630 про неможливість виконання судового доручення Господарського суду міста Києва у зв'язку із неявкою в судове засідання представника Акціонерного товариства "Перша Вантажна Компанія", водночас надано докази належного повідомлення останнього про дату та місце судового засідання з приводу вручення документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 поновлено провадження у справі № 910/13675/17.

У судове засідання 23.01.2018 з'явився представник позивача, надав суду пояснення і документи по справі та заявив клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача в судове засідання 23.01.2018 не з'явився.

15.12.2017 набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

В судовому засіданні 23.01.2018, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, на підставі частини 2 статті 247 ГПК України, суд вирішив задовольнити клопотання позивача про розгляд справи №910/13675/17 за правилами спрощеного позовного провадження та здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2018 засідання у справі №910/13675/17 призначено на 20.02.2018.

Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2018 надав пояснення по суті позовних вимог, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 20.02.2018 не з'явився, відзиву на позов не надав. Про розгляд справи відповідач був належним чином повідомлений, що підтверджується ухвалою Арбітражного суду міста Москви від 02.11.2017 по справі №А40-175519/17-141-1630.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов та не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, у зв'язку із чим, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 20.02.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перша вантажна компанія в Україні" (підрядник) та Відкритим акціонерним товариством "Перша Вантажна Компанія", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Перша Вантажна Компанія" (замовник), укладено договір про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ "ПВК" №ДД/В-1043/8 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язується надавати послуги з організації виконання поточного ремонту з відчепленням (далі - ПРВ) вантажних вагонів власності відповідача, які здійснюють міжнародні вантажні перевезення, а відповідач зобов'язується сплачувати позивачу вартість ПРВ.

Відповідно до п. 1.2. договору місце проведення ПРВ - територія держави Україна.

Згідно із п. 4.1 договору, в редакції додаткової угоди №3 від 30.12.2011, вартість ПРВ одного вантажного вагону складає 10300 російських рублів, в т.ч. з ПДВ, з урахуванням вартості замінених вузлів та деталей, рентабельності, податків та податкових платежів у відповідності з діючим законодавством України.

Оплата ПРВ вантажних вагонів проводиться замовником в рублях Російської Федерації за безготівковим розрахунком шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок підрядника. Плата за банківські операції при переказі коштів на банківський рахунок проводиться за рахунок сторони, що проводить платіж (п. 4.3 договору).

Пунктом п. 4.5 договору передбачено, що строк оплати - не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання замовником факсом від підрядника рахунків-фактури та підтверджуючих документів, при обов'язковому направленні підрядником по пошті первинних документів: рахунку-фактури, акта виконаних робіт і копій документів, зазначених в п. 4.4. договору.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2011, а в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань. Умови договору застосовуються до правовідносин сторін, які виникли з 01.07.2008. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік на тих же умовах, якщо жодна зі сторін не висловила свого бажання (шляхом письмового повідомлення) припинити дію договору, що не пізніше, ніж за 1 місяць до закінчення строку дії договору ( п 12.1 договору, в редакції додаткової угоди №2 від 24.12.2010).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 1163900,00 рос. руб, що підтверджується актом № 31 від 30.04.2017 та виставленим рахунком на оплату № 31 від 12.05.2017.

Оскільки відповідач вартість виконаних позивачем робіт не сплатив, позивач звернувся до відповідача із претензією №Ю-585 від 07.08.2017, в якій вимагав сплатити суму заборгованості у розмірі 1163900,00 російських рублів.

У відповідь на претензію позивача, листом від 11.08.2017 вих. №АО-ИД/Ю-420/17 відповідач зазначив, що оплата за договором була призупинена, у зв'язку із фінансовим становищем та просив скорегувати умови і строки оплати за договором.

У зв'язку із тим, що відповідач не здійснив оплату виконаних позивачем робіт по договору на суму 1163900,00 рос. руб., позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1163900,00 рос. руб., що еквівалентно 496903,83 грн.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, у тому числі, у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Також, за приписами ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно з підпунктом "в" частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.1992, що була підписана та ратифікована Україною й Російською Федерацією, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань Акціонерним товариством "Перша Вантажна Компанія" (м. Москва) за договором про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ "ПВК" №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008.

Пунктами 11.1, 11.2 договору сторони погодили, що всі спори, які виникають під час виконання договору вирішуються сторонами шляхом переговорів. У випадку якщо спори не врегульовані сторонами за допомогою переговорів, то вони повинні вирішуватись у відповідності та в порядку, встановленому законодавством держави, на території якої виникли спірні відносини.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва за законодавством України.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідачем було належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором та надано відповідачу послуги з ремонту вагонів на суму 1163900,00 рос. руб, що підтверджується актом № 31 від 30.04.2017, який підписаний сторонами без заперечень і зауважень та рахунком на оплату № 31 від 12.05.2017.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору сторони погодили, що відповідач повинен був здійснити оплату не пізніше 15 робочих днів з моменту отримання замовником факсом від позивача рахунків-фактури та підтверджуючих документів, копії яких наявні в матеріалах справи.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач оплату вартості наданих позивачем послуг на суму 1163900,00 рос. руб, у строки, передбачені п. 4.5. договору, не здійснив.

Також в листі від 11.08.2017 відповідач не заперечує виконання позивачем зазначених робіт.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджується невиконане відповідачем зобов'язання за договором у розмірі 1163900,00 рос. руб, докази оплати заборгованості у матеріалах справи відсутні.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки відповідач не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача заборгованості по договору №ДД/В-1043/8 від 19.12.2008 про надання послуг з організації виконання поточного ремонту з відчепленням вантажних вагонів власності АТ "ПВК" у розмірі 1 163 900,00 рос. руб., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 14.08.2017 складає 496 903,83 грн.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Вантажна компанія в Україні" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Перша вантажна компанія" (105064, Російська Федерація, м. Москва, вул. Стара Басманна, буд. 12, будівля 1, ОДРН 856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Вантажна компанія в Україні" (04070, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВЕРХНІЙ ВАЛ, будинок 72, ідентифікаційний код 35839738) заборгованість у розмірі 1 163 900,00 рос. руб., що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 14.08.2017 складає 496 903,83 грн. та судовий збір у розмірі 7453,56 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Повний текст рішення складено та підписано: 27.02.2018.

Суддя С.О. Турчин