ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" лютого 2018 р. Справа № 911/2765/13

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп;

2. Фермерського господарства Семеха

про стягнення 49 686,84 грн.

за участю представників учасників процесу:

позивач (скаржник, стягувач) ОСОБА_1 предст., дов. від 02.06.2016р;

відповідач 1 (боржник) не зявився;

відповідач 2 (боржник) не зявився;

відділ ДВС не зявився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс із скаргою на бездіяльність державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі Тернопільський РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області) з виконання наказу господарського суду Київської області від 11.09.2013 у виконавчому провадженні №53151341.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.02.2018 дану скаргу прийнято до розгляду та призначено на 15.02.2018. Зазначеною ухвалою було запропоновано боржникам та Тернопільському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області подати до суду письмові пояснення щодо скарги та органу ДВС належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 53151341.

15.02.2018 стягувач в судовому засіданні усно обґрунтував заявлену ним скаргу на бездіяльність ДВС, яку просив задовольнити в повному обсязі.

Так, в своїй скарзі позивач посилається на те, що державним виконавцем не вжито всіх, передбачених законом заходів щодо примусового виконання наказу суду від 11.09.2013 за період з 24.10.2017 по 25.01.2018, зокрема, щодо перевірки майнового стану боржника, що призвело до винесення незаконної, на думку скаржника, постанови від 25.01.2018 про повернення виконавчого документа стягувачеві, у звязку з чим остання підлягає визнанню незаконною та скасуванню, а виконавчі дії поновленню.

В судове засідання 15.02.2018 представники боржників та органу ДВС не зявились. При цьому, Тернопільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить прийнята 06.02.2018 повноважним представником провідним спеціалістом ОСОБА_2 телефонограма, а також наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 46 8 від 09.02.2018.

Будь-яких письмових пояснень та матеріалів виконавчого провадження, на вимогу суду, подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

З огляду на те, що орган ДВС належним чином та боржники завчасно повідомлялись про розгляд скарги, а також зважаючи на строки встановлені ч. 1 ст. 342 ГПК України та керуючись ст. 42 ГПК України, яка зобовязує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд вважає за можливе здійснити розгляд скарги за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, суд приходить до висновку, що доводи скаржника є обґрунтовані, а скарга є такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 12.08.2013 року у справі №911/2765/13 позов товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс до товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Фермерського господарства Семеха задоволено частково та стягнуто солідарно з Фермерського господарства Семеха та Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 3000 грн. 00 коп. 3% річних, 3500 грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката, 1641 грн. 89 коп. судового збору та стягнуто з Фермерського господарства Семеха на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс 32 636 грн. 86 коп. пені, 2896 грн. 80 коп. 3% річних та 8883 грн. 10 коп. інфляційних втрат.

11.09.2013 року видано відповідні накази на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 року.

На підставі постанови державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Тернопільській області від 22.12.2016 було відкрито виконавче провадження за номером 53151341.

Однак, як зазначив скаржник, жодних дій зі своєчасного та повного виконання наказу за період з 24.10.2017 по 25.01.2018 здійснено не було, однак з офіційних відомостей, які містяться на веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що 25.01.2018 виконавче провадження № 53151341 було завершено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» (боржник чи транспортний засіб боржника не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку), про що винесено відповідну постанову.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон, ЗУ «Про виконавче провадження») виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 10 ЗУ «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов'язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 4) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В силу ст. 18 Закону, виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 8 статті 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Так, у відповідності до п. 2, 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Тобто, наслідком здійснення державним виконавцем виконавчих дій, в тому числі і винесення як наслідок постанови про повернення виконавчого документа, є повне виконання судового рішення, тобто вчинення дій, зазначених в статті 10, 48 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п.п.1, 2, 4, 7 ч.1 ст.10 Закону України «Про державну службу» основними обов'язками державних службовців є: додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; безпосереднє виконання покладених на них службових обов'язків, своєчасне і точне виконання рішень державних органів чи посадових осіб, розпоряджень і вказівок своїх керівників; сумлінне виконання своїх службових обов'язків, ініціатива і творчість в роботі.

При цьому, висновок щодо "безрезультатності" та/або "неможливості розшуку майна чи встановлення/з'ясування певних обставин буде обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізувавши надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Однак, державним виконавцем, на вимогу суду, не надано будь-яких пояснень чи матеріалів виконавчого провадження, які б спростовували викладені вище обставини, зокрема, доказів, що за період з 24.10.2017 по 25.01.2018 ним вживалися усі передбачені законом заходи, спрямовані на вчасне і повне виконання рішення суду у цій справі, в тому числі і здійснення заходів розшуку транспортних засобів боржника та як наслідок правомірності винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.01.2018.

В свою чергу, заявник з посиланням на норми чинного законодавства надав суду вичерпний перелік підстав для скасування постанови про повернення виконавчого документа та визнання дій/бездіяльності державного виконавця незаконними, а тому скарга товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс, що полягає у невчиненні в повному обсязі дій, спрямованих на примусове виконання наказу №911/2765/13, є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

У відповідності до положень ст. 343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Крім того, у своїй скарзі скаржник просить стягнути з ВДВС Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області 700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_1, що були сплачені скаржником в результаті звернення до суду зі скаргою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є адвокатом та має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 року. Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.02.2018 року, платіжним дорученням №494 від 28.12.2017 про оплату 700,00 грн. за договором про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.03.2017 року №15-03-2017.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 344 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Таким чином, враховуючи задоволення скарги, понесені скаржником судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надана адвокатом ОСОБА_1, на суму 700,00 грн. покладаються судом на орган державної виконавчої служби.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 234, 339, 342-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС»» на бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №53151341 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13 задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №53151341 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13, котрі виразились у винесені Постанови від 25 січня 2018 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту п.7 ч.1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

3. Визнати бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області у виконавчому провадженні №53151341 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53151341 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження, та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та його примусове виконання за період із 24 жовтня 2017 року по 25 січня 2018 року, неправомірною

4. Зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови від 25 січня 2018 року, якою повернуто наказ господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13 стягувачеві без виконання на підставі пункту п.7 ч. 1 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження.

5. Зобовязати державного виконавця або іншу посадову особу Тернопільського РВДВС ГТУЮ у Тернопільській області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53151341 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13 із врахуванням норм Закону України Про виконавче провадження, та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказу Господарського суду Київської області від 11 вересня 2013 року по справі №911/2765/13.

6. Стягнути із Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (46016, м. Тернопіль, вул.. Київська, 3а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» (03187, м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 38, офіс 23, ) - 700 (сімсот) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу. Видати наказ.

7. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та ВДВС Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 345 Господарського процесуального кодексу України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Дата підписання 21.02.2018 року.

Суддя О.В. Щоткін