Суд
УХВАЛА

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 925/1410/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є.В. - головуючого, Мачульського Г.М., Кушніра І.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Фірма "Агро - Поліс" на постанову Київського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Гончарова С.А., Куксова В.В., Скрипки І.М. від 24.05.2017 та на рішення Господарського суду Черкаської області суддя: Васянович А.В. від 30.03.2017 у справі

за позовом Приватного підприємства "Фірма "Агро - Поліс" до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Черкаська міська рада, за участю Черкаської місцевої прокуратури про стягнення шкоди в розмірі 1 590 775, 15 грн,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Фірма "Агро - Поліс" 12.10.2017 звернулось із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.03.2017.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В.- головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

За приписами підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До касаційної скарги, яка подана повторно, додано клопотання про поновлення строку на її подання, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 первісно подана в строк касаційна скарга, повернута скаржнику без розгляду. Звертаючись повторно скаржник звертає увагу на те, що оформив касаційну скаргу відповідно до вимог статті 111 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017, надав витяг з ЄДР з зазначенням керівника підприємства та юридичної адреси і просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити його.

Дослідивши доводи скаржника, колегія суддів, дійшла висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017 за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Відповідно до наведеної норми суд касаційної інстанції має оцінити доводи заявника, інші можливі обставини, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Як вбачається з матеріалів справи, конверт в якому була направлена ухвала Вищого господарського суду України від 01.08.2017 був повернутий за закінченням терміну зберігання 25.09.2017. Адреса на конверті (місто Черкаси, вулиця Байди Вишневецького, будинок 37, офіс 409) співпадає з адресою зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов'язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відтак можливість поновлення строку не є необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів щодо вчинення відповідних процесуальних дій, та виходячи із того, що після повернення касаційної скарги ухвалою Вищого господарського суду України від 01.08.2017 скаржник звернувся повторно із касаційною скаргою лише 12.10.2017, тобто більше ніж через два місяці після її повернення, а поважних причин, які б суд касаційної інстанції міг оцінити та визнати поважними, у клопотанні не наведено. Повторно подана касаційна скарга поза межами розумного строку не може бути прийнята до розгляду, оскільки правові підстави для відновлення такого строку, відсутні.

В силу пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись статтею 53 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017) та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 234, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Приватному підприємству "Фірма "Агро - Поліс" в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "Агро - Поліс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.03.2017.

3. Касаційна скарга Приватного підприємства "Фірма "Агро - Поліс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 та на рішення Господарського суду Черкаської області від 30.03.2017 направляється скаржнику разом з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Є. Краснов

Судді: Г. Мачульський

І. Кушнір