КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"02" березня 2018 р. Справа№ 15/81

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Тарасенко К.В.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Агафонова Олега Юрійовича

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017

у справі № 15/81 (суддя: Яковенко А.В.)

за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку

до Державного підприємства "Виробниче об'єднання "Київський радіозавод"

за участю Прокуратури м. Києва

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 року ліквідатором ДП "ВО "Київський радіозавод" призначено арбітражного керуючого Агафонова Олега Юрійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 08.08.2013 року №1582).

11.11.2016 до Господарського суду міста Києва надійшов звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

06.04.2017 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання дій Агафонова О.Ю. з продажу нерухомого майна неправомірними; усунення арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. від виконання обов'язків ліквідатора ДП "ВО "Київський радіозавод" та призначення нового ліквідатора банкрута.

Як встановлено судом впродовж 2016 року ліквідатор Агафонов О.Ю., в порушення норм Закону, зокрема, без проведення інвентаризації майна банкрута, без погодження кандидатури організатора проведення аукціону з Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, здійснив продаж третім особам на аукціоні, через МУТСБ "Епсілон", належного державі майно банкрута ДП "ВО "Київський радіозавод".

При цьому, ліквідатором, в порушення ч.5 ст.44 Закону, не було здійснено жодних дій, направлених на продаж майна банкрута як цілісного майнового комплексу, а відразу було продано його частинами.

Так, у травні і жовтні 2016 року ліквідатором Агафоновим О.Ю. здійснено продаж ряду об'єктів нерухомого майна банкрута.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт невиконання ліквідатором боржника арбітражним керуючим Агафоновим О.Ю. обов'язків, покладених на нього як законодавством, так і судом, суд ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 15/81, відмовив ліквідатору ДП "ВО "Київський радіозавод" арбітражному керуючому Агафонову О.Ю. у затвердженні поданого звіту; задоволено частково клопотання Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в частині усунення арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. від виконання обов'язків ліквідатора ДП "ВО "Київський радіозавод" та призначено нового ліквідатора; усунуто арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. від виконання повноважень ліквідатора ДП "ВО "Київський радіозавод"; призначено ліквідатором ДП "ВО "Київський радіозавод" арбітражного керуючого Ковезу Андрія Івановича свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 30.01.2013 року № 129, та інше.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 по справі № 15/81, арбітражний керуючий Агафонов О.Ю. 17.07.2017 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 по справі № 15/81 щодо припинення повноважень ліквідатора Агафонова О.Ю. та призначення новим ліквідатором по справі Ковезу А.І.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2018 розглянувши доводи апеляційної скарги Агафонова О.Ю. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017, у задоволенні апеляційної скарги арбітражного керуючого Агафонова О.Ю. відмовлено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 року залишено без змін.

20.02.2018 на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшла знову апеляційна скарга арбітражного керуючого Агафонова О.Ю., в якій заявник просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі № 15/81 та прийняти нове рішення, яким затвердити звіт ліквідатора Агафонова О.Ю. та ліквідаційний баланс банкрута ДП "ВО "Київський радіозавод" станом на 09.11.2016 року; ліквідувати ДП "ВО "Київський радіозавод" (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ), як юридичну особу в зв'язку з банкрутством; Головному управлінню статистики у м. Києві виключити банкрута - ДП "ВО "Київський радіозавод" (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; Державній податковій інспекції у Дарницькому районі Головного управління Міндоходів у місті Києві зняти банкрута - ДП "ВО "Київський радіозавод" (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) з податкового обліку; Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Дарницького району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві провести державну реєстрацію припинення ДП "ВО "Київський радіозавод" (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) як юридичної особи та внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запис про проведення державної реєстрації припинення ДП "ВО"Київський радіозавод" (02096, м. Київ, вул. Бориспільська, 7, ) як юридичної особи не пізніше наступного робочого дня з дати надходження постанови; вимоги кредиторів, які не були заявлені в установлений ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строк або відхилені господарським судом, а також не задоволені за недостатністю майна банкрута, вважаються погашеними; провадження у справі № 15/81 припинити.

Одночасно апелянт просить поновити строк для подання апеляційної скарги, зазначаючи що станом на 12.05.2017 року ухвала досі не отримана.

Протоколом передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 26.02.2018 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Доманської М.Л., Тарасенко К.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

З 15 грудня 2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до пп. 13 п. 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України справи судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Так, статтею 93 ГПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 року (станом на дату прийняття оскаржуваної ухвали та звернення до суду з апеляційною скрагою), передбачено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання Агафонова О.Ю. про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що викладені в ньому причини не є поважними з огляду на наступне.

Згідно частини 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", статтею 93 ГПК встановлено, що апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, повертається, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Відповідну заяву (клопотання) може бути викладено в апеляційній скарзі чи в окремому документі, і в останньому випадку її має бути подано одночасно з апеляційною скаргою. Заява розглядається, якщо вона надійшла до винесення ухвали про повернення апеляційної скарги.

Заява про поновлення строку розглядається одноособово одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений у встановленому законом порядку.

Наявність або відсутність підстав для задоволення заяви про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги визначається за правилами частини першої статті 53 ГПК.

Про поновлення або про відмову у поновленні пропущеного строку може зазначатися в ухвалі як окремому документі (за підписом судді, який розглядав відповідне питання у порядку частини другої статті 93 ГПК) або в ухвалах (за підписами суддів) про повернення апеляційної скарги (частина друга статті 93, пункт 4 частини першої статті 97 ГПК) чи про прийняття її до провадження (стаття 98 ГПК).

Відповідно до статті 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску. Виходячи зі змісту статті 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно із п. 8 ч. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і невідкладне (одразу після одержання відповідної ухвали) усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання апеляційної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні.

Отже, наведені норми пов'язують можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V ГПК."

Як вбачається з матеріалів справи, 17.07.2017 арбітражний керуючий Агафонов О.Ю. вже звертався з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 та подавав клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що копію вказаної ухвали арбітражним керуючим було отримано лише 11.07.2017 року.

Суд апеляційної інстанції враховує, що необхідною передумовою здійснення стороною права апеляційного оскарження є обізнаність зі змістом рішення (ухвали) суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення в апеляційному порядку, як того вимагає пункт 3 частини першої статті 94 ГПК України.

Так, оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 19.04.2017 року направлено учасникам справи, зокрема і апелянту.

Також слід зазначити, що оскаржувану ухвалу було розміщено в загальнодоступному Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З моменту її офіційного оприлюднення та внесення відповідного запису до ЄДР інформація про прийняття оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду від 19.04.2017 року стала загальновідомою.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать про можливість скаржника бути обізнаним з прийняттям судом першої інстанції оскаржуваної ухвали ще у липні 2017 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.07.2016 року у справі № Б29/162-10, відповідно до якої одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов'язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків. (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

В свою чергу, можливість подання апеляційної скарги на оскаржувану ухвалу в найкоротші строки з часу, коли йому стало відомо про неї та про її зміст, залежала виключно від волевиявлення скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Згідно п.4 ч.1 ст. 261 ГПК України в чинній редакції суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі №15/81.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 235, п.4 ч.1 ст.261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Агафонова Олега Юрійовича на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі №15/81.

2. Апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2017 у справі №15/81 (з доданими до неї матеріалами на 17-ти арк.) повернути арбітражному керуючому Агафонову О.Ю.

3. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України, оскаржується в порядку ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

К.В. Тарасенко