ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018р. Справа №914/57/18

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В. за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б., розглянув у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника військового прокурора Львівського гарнізону, в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах

позивач: Державна екологічна інспекція у Львівській області, м. Львів;

до відповідача: ОСОБА_1 відділу міста Львова, м.Львів

про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 442 351,35 грн.

Представники сторін:

від прокуратури: ОСОБА_2- прокурор (посвідчення № 0478093 від 04.09.17р.)

від позивача: ОСОБА_3-представник (довіреність № 09-84 від 16.01.18р.)

від відповідача: ОСОБА_4І - представник (довіреність № 10 від 16.01.18р.)

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 38, 42, 43 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. Проводилася технічна фіксація судового засідання.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Заступником військового прокурора Львівського гарнізону, в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах, позивач: Державна екологічна інспекція у Львівській області, м. Львів до відповідача ОСОБА_1 відділу міста Львова, м.Львів про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 442 351,35 грн.

Ухвалою суду від 05.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 05.02.2018 року. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Прокуратура у підготовче судове засідання явку повноважного представника забезпечила, подала заяву про уточнення (зміну) позовних вимог, позовні вимоги підтримує із врахуванням вищезазначеної заяви та просить позов задоволити.

Представник позивача у підготовче судове засідання зявився, підтримує позовні вимоги.

Представник відповідача у підготовче судове засідання зявився, подав відзив на позов, в якому визнає позовні вимоги з врахуванням уточнення.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області здійснено обстеження земельної ділянки військового містечка №210 площею 15,1 га, розташованого по вул. Прилуцькій, 14, у смт. Брюховичі Шевченківського району м. Львова, яке перебуває у користуванні ОСОБА_1 відділу м. Львова на підставі державного акту Б № 040863 від 1988р., за наслідками якого складено акт обстеження засміченої земельної ділянки.

Так, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 739/02/923 від 31 жовтня 2017 року встановлено, що на території військового містечка № 210 по вул. Прилуцькій, 14 в смт. Брюховичі м. Львова виявлено несанкціоноване складування твердих побутових відходів у кількості пяти насипів площами 0, 0050га, 0,0020га, 0,0049га, 0,0008га, та 0, 0006га.

У подальшому, на підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природоохоронного законодавства від 4 квітня 2007 року № 149, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області здійснений розрахунок розміру збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення відходами земельної ділянки, який становить 442 351,35 грн.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:001:0036 з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

В судовому засіданні представник відповідача уточненні позовні вимоги визнав повністю, не заперечув щодо задоволення уточнених позовних вимог.

Відповідно до ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з'ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно ч.4 статті 185 ГПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ч.4 ст.53 ГПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У відповідності до ст.131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Предявлення заступником військового прокурора Львівського гарнізону даної позовної заяви в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області, як органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах, викликано винятково захистом порушених інтересів держави та здійснюється відповідно до ст. 131-1 Конституції України, оскільки, відповідно до вказаних положень Конституції та ст.ст. 23, 24 Закону України «Про прокуратуру», однією із функцій, що покладаються на прокуратуру України, є представництво інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно вимог ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № З-рп/99 визначено, що під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», треба розуміти орган державної влади або орган місцевого самоврядування, який законом наділений повноваженнями органу виконавчої влади.

Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 454/2011 затверджено Положення про Державну екологічну інспекцію України, відповідно до якого Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція України), до складу якої входить Державна екологічна інспекція у Львівській області, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів України.

У звязку з вищевикладеним, заступник військового прокурора Львівського гарнізону діє згідно ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 3/-рп/99, а саме, звертається з позовом до Господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області як органу, уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах.

Держекоінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Із врахуванням вищевказаних вимог Державна екологічна інспекція у Львівській області є територіальним органом Держекоінспекції, який діє у її складі і їй підпорядковується.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених Конституцією.

Статтею 66 Конституції України встановлено, що кожний повинен не наносити шкоду природі.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державний контроль за використанням і охороною земель, надр, поверхневих і підземних вод відноситься до компетенції спеціально уповноважених органів державного управління в галузі охорони навколишнього природного середовища та використання природних ресурсів.

Згідно ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов'язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров'я населення; збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб.

Відповідно до Узагальнення Вищого господарського суду України «Про результати вивчення та узагальнення судової практики вирішення господарськими судами спорів, повязаних з охороною навколишнього природного середовища» від 1 січня 2009 року позивачами у спорах даної категорії в переважній більшості випадків є органи, що забезпечують реалізацію державної політики в галузі охорони навколишнього природного середовища, зокрема, Державна екологічна інспекція, а також прокурор в інтересах держави в особі цих органів.

Пред'являючи позов в інтересах вказаного органу прокурором переслідується мета повернення до державного бюджету збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення земельної ділянки побутовими відходами, що у відповідності до зазначених вимог законодавства України покладає на прокуратуру України представництво інтересів держави в суді.

Встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Львівській області позовні заяви про стягнення збитків, заподіяних навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення земельної ділянки побутовими відходами до КЕВ м. Львова не подавались, що свідчить про нездійснення зазначеним органом захисту інтересів держави.

Предявляючи позов в інтересах вказаного органу, заступником військового прокурора Львівського гарнізону переслідується мета відшкодування до бюджету збитків, завданих державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства КЕВ м. Львова.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обгрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, в даному випадку на виконання вищевказаних вимог законодавства України заступник військового прокурора Львівського гарнізону діє згідно п. 2 ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: звертається до господарського суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівської області, як органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах.

Отже, як встановлено судом вище, 31 жовтня 2017 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області здійснено обстеження земельної ділянки військового містечка №210 площею 15,1 га, розташованого по вул. Прилуцькій, 14, у смт. Брюховичі Шевченківського району м. Львова, яке перебуває у користуванні ОСОБА_1 відділу м. Львова на підставі державного акту Б № 040863 від 1988р. за наслідками якого складено акт обстеження засміченої земельної ділянки. Так, актом перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 739/02/923 від 31 жовтня 2017 року встановлено, що на території військового містечка № 210 по вул. Прилуцькій, 14 в смт. Брюховичі м. Львова виявлено несанкціоноване складування твердих побутових відходів у кількості пяти насипів площами 0, 0050га, 0,0020га, 0,0049га, 0,0008га, та 0, 0006га.

На підставі Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природоохоронного законодавства від 4 квітня 2007 року № 149, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області здійснений розрахунок розміру збитків, завданих навколишньому природному середовищу внаслідок засмічення відходами земельної ділянки, який становить 442 351,35 грн.

Згідно з інформацією Державного земельного кадастру вказаній земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :03:001:0036 з цільовим призначенням для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Використання права на землю не може погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У відповідності до ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням; додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про охорону земель», об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Вимогами ст. 35 Закону України «Про охорону земель», визначено, що власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування еколого безпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур'янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 33 Закону України «Про відходи», зберігання та видалення відходів здійснюються відповідно до вимог екологічної безпеки та способами, що забезпечують максимальне використання відходів чи передачу їх іншим споживачам (за винятком захоронення).

Забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про відходи», відходи це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

У відповідності до ст. 58 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», вимоги екологічної безпеки, встановлені для розміщення, проектування, будівництва, реконструкції, введення в дію та експлуатації об'єктів щодо обмеження негативного впливу на навколишнє природне середовище хімічних, фізичних і біологічних факторів, а також інші вимоги, передбачені цим Законом та іншим законодавством України, повною мірою поширюються на військові та оборонні об'єкти.

Однак, КЕВ м. Львова, усупереч вищевказаних нормативно-правових актів, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства не забезпечено захист земель від засмічення по вул. Прилуцька, 14 у смт. Брюховичі, внаслідок чого заподіяно шкоду навколишньому природному середовищу у вигляді шкоди у розмірі 442 351,35 грн.

Відповідно до вимог ст. 56 Закону України «Про охорону земель» юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Статтями 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачена відповідальність за порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища та зобов'язання підприємств, установ та організацій відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно зі ст. 43 Закону України «Про відходи», підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно пунктів 5, 6 Рекомендацій Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/215 від 01.04.1994 «Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди», підстави відповідальності за заподіяння шкоди, передбачені статтями 1166 та 1187 ЦК України, застосовують і при вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Окрім того, відповідно до п. 1.3 розяснення Вищого арбітражного суду України від 27.06.2001 № 02-5/744 «Про деякі питання практики вирішення спорів, повязаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища», розглядаючи справи про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок порушення природноресурсового, природоохоронного законодавства про забезпечення екологічної безпеки, господарські суди повинні обов'язково враховувати наявність таких умов відповідальності як безпосередній причинний зв'язок між відповідними діями (бездіяльністю) і шкодою та вина відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що даний позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з урахуванням уточнення.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір в порядку статті 129 ГПК України слід покласти на відповідача.

Виходячи із вищенаведеного, керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Зобовязати ОСОБА_1 відділ м. Львова (вул. Батуринська, 2, м. Львів, 79007, ) відшкодувати шкоду у розмірі 442 351,35 грн., заподіяну засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства України, в натурі, шляхом очищення упродовж одного місяця від твердих побутових відходів земельної

ділянки військового містечка №210 по вул. Прилуцькій, 14 у смт. Брюховичі Шевченківського району м. Львова.

3. Стягнути з ОСОБА_1 відділу м. Львова (вул. Батуринська, 2, м. Львів, 79007, ) на користь військової прокуратури Західного регіону України (вул. Клепарівська, 20, м. Львів, 79007, , р/р 2783, Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) судовий збір в розмірі 6 635,27 грн.

4.Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено « 22» лютого 2018 р.

Суддя Горецька З. В.