РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа № 910/22892/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Дідус О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення 98 000,00 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_1, довіреність №ГО-17/72 від 26.06.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.01.2017 року по вул. Велика Васильківська у м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «БМВ» д.н. НОМЕР_1, «Хюндай» д.н. НОМЕР_2, «КІА» д.н. НОМЕР_3 та «Форд» д.н. НОМЕР_4 (застрахований позивачем транспортний засіб) та автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_2.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 120 643,00 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. ОСОБА_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Європейський страховий союз».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2017 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 14.02.2018 року.

14.02.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки про ДТП та постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року по справі № 752/1757/17 ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_5 рухався по вул. Велика Васильківська у м. Києві, був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «БМВ» д.н. НОМЕР_1, «Хюндай» д.н. НОМЕР_2, «КІА» д.н. НОМЕР_3 та «Форд» д.н. НОМЕР_4.

Так, постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2017 року по справі № 752/1757/17 ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 124, 130 КпАП України та накладено на нього штраф та позбавлення права керування транспортними засобами.

Пошкоджений автомобіль «Форд» д.н. НОМЕР_4 був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група «ТАС» на підставі договору FО-00001306 від 10.11.2016 року.

Відповідно до рахунку-фактури № 105 від 31.01.2017 року та звіту про оцінку вартості майнової шкоди від 10.02.2017 року, що містяться в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_4 в результаті його пошкодження при ДТП склала 120 643,00 грн.

Як вбачається з страхового акту № 5709/В/16/2017 від 10.03.2017 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 120 643,00 грн.

Зазначені кошти в розмірі 107 719,51 грн. позивачем було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням №10014 від 15.03.2017 року та 12 923,49 грн. зараховано в рахунок несплачених страхових платежів.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_5, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Форд» д.н. НОМЕР_4, керував ОСОБА_2.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала - автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_5, ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку.

Тому, ОСОБА_2 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Форд» д.н. НОМЕР_4, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АЕ/7475960 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Мерседес» д.н. НОМЕР_5, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 100 000 та франшизу у розмірі 2000,00 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Форд» д.н. НОМЕР_4, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, за вирахуванням франшизи (2000,00 грн.) та в межах ліміту відповідальності (100 000,00 грн.) передбаченого договором (полісом) № АЕ/7475960, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позов підлягає задоволенню у розмірі 98 000,00 грн. (100 000,00 грн. ліміт відповідальності - 2000,00 грн. франшизи).

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 241Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» (01030, м Київ, вул. М. Коцюбинського, будинок 6; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 65; ) 98 000 (дев'яносто вісім тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 20.02.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна