ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 р. справа № 905/2014/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів: При секретарі судового засідання:ОСОБА_1 (доповідач) ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: гр. ОСОБА_5 (адвокат) Свідоцтво серія ДН №4872 від 30.08.2017 р., ордер серія АА №118400 від 12.02.2018 р., договір №18/17 від 11.12.2017 р. ОСОБА_6 (адвокат) Свідоцтво №2057 від 19.10.2009р. довіреність №01/13 від 17.01.2018 р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від05.12.2017 р. (повний текст 06.12.2017 р.) ухвалене в м. Харкові
у справі№905/2014/17 (суддя Левшина Г.В.)
за позовом до відповідача: про Приватного акціонерного товариства «Енергоконструкція», с. Чайки, Києво-Святошинський р-н, Київська область Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут, Донецька область стягнення заборгованності в розмірі 624152,15 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 р. Приватне акціонерне товариство «Енергоконструкція», с. Чайки, Києво-Святошинський район, Київська область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом б/н від 21.08.2017 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут (Артемівськ), Донецька область про стягнення 624 152 (шістсот двадцять чотири тисячі сто п»ятдесят дві) грн. 15 коп., що сладається з суми основного боргу в розмірі 277 020 (двісті сімдесят сім тисяч дввадцять) грн. 00 коп., пені в розмірі 35 845 (тридцять п»ять тисяч вісімсот сорок п»ять) грн. 65 коп., 3% річних в розмірі 29040 (двадцять дев»ять тисяч сорок) грн. 00 коп. та інфляційних втрат у розмірі 282 186 (двісті вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят шість) грн. 50 коп. (а.с.3-7).

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором №28 від 27.10.2011р., додаткові угоди та специфікації до нього, залізничні накладні №010606 від 29.01.2014р., №040603 від 02.04.2014р., рахунки-фактури №010606 від 24.01.2014р., №030620 від 26.03.2014р., видаткові накладні №010604 від 29.01.2014р., №040603 від 02.04.2014р., розрахунок суми позову задоволені частково.

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. (повний текст 06.12.2017 р.) позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Енергоконструкція» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» про стягнення заборгованності в розмірі 624 152,15 грн., у тому числі основний борг в розмірі 277020,00 грн., пені в розмірі 35 845,65 грн., 3% річних в розмірі 29040,00 грн., інфляції у розмірі 282 186,50 грн., та пені в розмірі 35845,65 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженобю вуідповідальністю «Укрелектромережбуд» на користь Приватного акціонерного товариства «Енергоконструкція» основний борг в розмірі 277020,00 грн., 3% річних в розмірі 25022,80 грн. та інфляцію у розмірі 262469,29 грн., всього в сумі 564512,17 грн., судовий збір в сумі 8467,26 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 85-87).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальтністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут, Донецька область звернулось з апеляційною скаргою б/н від 13.12.2017 р., в якій останній просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. по справі №905/2014/17 у частині стягнення 97020 грн. заборгованності, 91923,94 грн. інфляційних, 8755,72 грн. 3% річних. Прийняти у цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Енергоконструкція» у частині заборгованності в сумі 97020 грн., 91923,94 грн. інфляційних, 8755,72 грн. -3% річних. Судові втирати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача (а.м.93-96).

В обґрунтування поданої апеляційної скарги відповідач зазначає, що винесене рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме ст.256,261,264,266,267 Цивільного кодексу України, а також норми процессуального права (ст.33,34,43 Господарського процессуального кодексу), а висновки суду в повному обсязі не грунтуються на матеріалах справи.

Вказує, на те, що загальне правило початку позовної давності міститься в ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України: перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, на думку відповідача, позивач міг довідатися про порушення свого права з моменту, коли сплив строк на оплату, встановлений договором. Таким чином, встановлений строк позовної давності по вимогам зі сплати за видатковою накладною №010606 від 29.01.2014 р. сплив 03.03.2017 р., а за видатковою накладною №040603 від 02.04.2014 р. сплив 06.05.2017 р. Вважає, що суд першої інстанції прийшов до необгрунтованого висновку щодо переривання перебігу строку позовної давності.

Апелянт також посилається на те, що по-перше, акт звіряння є документом, за яким сторонни проводять звіряння регістрів бухгалтерського обліка, тому він не може використовуватися в якості письмової форми визнання боргу; по-друге, надані позивачем акти звірки взаєморозрахунків не містять дати складання, а з боку відповідача вони підписані 24.05.2017 р., тобто за межами строку позовної давності. Таким чином, вважає, що висновок суду першої інстанції стосовно переривання строку позовної давності спростовується матеріалами справи.

Вказує на те, що той факт, що строк позовної давності сплив за вимогою про стягнення 97020 грн., тому відповідно також сплив строк позовної давності за вимогою про стягнення 3% річних у розмірі 8755,72 грн. Та інфляції у розмірі 91923,94 грн., що нараховані на цю суму.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Чернота Л.Ф., Зубченко І.В., Попков Д.О. (а.с.91).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 22.12.2018 р. було відкрито апеляційне провадження по справі №905/2014/17, зобов»язано учасників справи до 05.01.2018 р. включно надати до канцелярії суду відзив на апеляційну скаргу з доказами його (доданих документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), а.с.92.

11.01.2018 р. Донецьким апеляційним господарським судом було винесено ухвалу про призначення розгляду справи на 22.01.2018 р. о 15.00 год. (а.с.104).

16.01.2018 р. на поштову адресу Донецького апеляційного господарського суду від представника ПрАТ «Енергоконструкція» - ОСОБА_5 було надіслано відзив на апеляційну скаргу б/н від 12.01.2018 р., в якому останній зазначає, що підписанням актів звірки, строни вчинили дії, що мають своїм наслідком переривання строку позовної давності за вимогами позивача і відповідно, застосування позовної давності до таких вимог на думку позивача не можливе. А відтак, просить апеляційну скаргу ТОВ «Укрелектромережбуд» на рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017р. у справі №905/2014/17 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. у справі №905/2014/17 залишити без змін (а.с.107-115). Судова колегія розглянула вищенаведений відзив та долучила його до матеріалів справи.

19.01.2018 р. учасників справи №905/2014/17 було повідомлено телефонограммою №2, що розгляд апеляційної скарги ТОВ «Укрелектромережбуд» на рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. по справі №905/2014/17 за позовом ПрАТ «Енергоконструкція» до ТОВ «Укрелектромережбуд» про стягнення 624152,15 грн., яке призначене на 22.01.2018 р. не відбудеться у звязку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії ОСОБА_7 (а.с.118).

У зв'язку перебуванням судді зі складу колегії суддів Попкова Д.О. у відпустці на день розгляду справи 22.01.2018р., для подальшого розгляду справи розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду №113/2018 від 29.01.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, за результатами якого протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів сформовано настпуний склад колегії суддів (за наявності): головуючий Чернота Л.Ф., судді Зубченко І.В., Радіонова О.О. (а.с.119-120).

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 29.01.2018 р. було повідомлено сторін, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» на рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. по справі №905/2014/17 призначено на 12.02.2018 р. о 14 год.45 хв. (а.с.121).

Відповідно до п.9 розділу Х1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу в новій редакції (набрав чинності з 15.12.2017р.), справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Указом Президента України №454/2017 від 29.12.2017р. Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах (який набрав чинності 16.01.2018 р. (офіційне опублікування в Офіційному віснику України, 2018, №5) відповідно до пп.6 п.161 розділу XV Перехідні положення Конституції України, ч.3 ст.19, ч.3 ст.26 та п.40 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів було постановлено про ліквідацію, зокрема, Донецького апеляційного господарського суду та утворення Східного апеляційного господарського суду в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Згідно з п.3 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про судоустрій і статус суддів апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд продовжує здійснювати свої повноваження до утворення апеляційного суду, який забезпечує здійснення правосуддя у відповідному апеляційному окрузі, та до дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Керуючись вказаними приписами, апеляційна скарга у межах даної справи розглянута судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України в редакції, яка набрала чинності від 15.12.2017р.

Представник позивача ПрАТ «Енергоконструкція» гр. ОСОБА_5 (адвокат) у судовому засіданні 12.02.18 р. надав пояснення аналогічні викладеним в відзиві на апеляційну скаргу, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. по справі №905/2014/17залишити без змін.

Представник відповідача ТОВ «Укрелектромережбуд» гр. ОСОБА_6 (адвокат) у судовому засіданні 12.02.2018 р. наполягав на вимогах, викладених в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити. Рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. по справі №905/2014/17 скасувати у частині стягнення 97020 грн. заборгованності, 91923,94 грн. інфляційних, 8755,72 грн. 3% річних та прийняти у цій частині новее рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПрАТ «Енергоконструкція» у частині 97020 грн. Заборгованності, 91923,94 грн. інфляційних, 8755,72 грн. -3% річних. Судові втирати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на позивача.

В матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення, які повернулись на адресу Донецького апеляційного господарського суду. Таким чином, всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання (а.с. 103,116).

Пункт 2 ч.3 ст.42 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) зобов'язує сторони зявлятися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою.

Відповідно до ст. ст. 222,223 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. А тому вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з`ясування фактичних обставин справи достатньо доказів, що знаходяться в матеріалах справи №905/2014/17. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено господарським судом, 27.10.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд» (покупець), в особі директора ОСОБА_8, якитй діє на підставі Статуту з однієї сторони та Приватним акціонерним товариством «»Енергоконструкція» (постачальник), в особі голови правління ОСОБА_9, який діє на підставі Статуту з другої сторони було укладено договір №28, за умовами якого постачальник (позивач) зобовязався поставити у власність покупця продукцію та обладнання виробничо-технічного призначення (продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними характеристиками, погодженими сторонами в договорі та специфікаціях, що є невідємними частинами договору, а покупець (відповідач) взяв на себе зобовязання прийняти та своєчасно оплатити продукцію у відповідності до умов договору.

Пунктом 3.1 договору врегуольовано, що поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, за якісними характеристиками та в строки, погоджені сторонами в специфікаціях до договору.

У відповідності до п.3.2 договору, унормовано, що під партією товару розуміється товар, що поставляться з урахуванням доставки його у визначений покупцем пункт на суму 400000,00 грн.

Згідно п.3.4 договору, умовами поставки продукції є DDP, згідно з ІНКОТЕРМС 2010, якщо інше не обумовлено у відповідних специфікаціях до договору.

Датою поставки вважається дата, вказана на штемпелю в залізничній накладній станції отримання продукції.

Договір та додатки до нього набирають чинності з моменту їх підписання сторонами. сторони погодили, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх обовязків, строк дії договору встановлюється до 31.12.2012р. включно. У випадку невиконання або неналежного виконання сторонами своїх обовязків за даним договором, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх обовязків, відповідно до п.7.1 договору.

Додатковою угодою від 31.12.2015р. (а.с.19) внесено зміни до договору та викладено п.7.1 договору у наступній редакції: Договір та додатки до нього набирають чинності з моменту їх підписання сторонами. Сторони погодили, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх обовязків, строк дії договору встановлюється до 31.12.2016р. включно. У випадку невиконання або неналежного виконання сторонами своїх обовязків за даним договором, термін дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх обовязків..

На виконання умов договору, між сторонами підписані специфікації від 24.01.2014р. (а.с.20) та від 26.03.2014р. (а.с.30)., в яких сторонами погоджено найменування, кількість та ціна продукції.

Згідно з останніми, вид поставки продукції залізниця, місце отримання продукції покупцем м.Барвінково Донецької залізниці.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з наданими залізничними накладними та видатковими накладними №010606 від 29.01.2014р. (а.с.24), №040603 від 02.04.2014р. (а.с.33) позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 277020,00 грн., з урахуванням часткової сплати товару, який був прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом представника одержувача на відповідних видаткових накладних. Факт отримання від позивача товару з боку відповідача на вказану суму за договором не спростований.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України врегульовано, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За умовами ст.526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У даному випадку, у п.4.2 договору №28 від 27.10.2011р. вствновлено, що розрахунки за поставлену продукцію за даним договором здійснюються покупцем шляхом авансового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в розмірі 50% від вартості партії, кінцевий розрахунок здійснюється протягом 30 банківських днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не обумовлено у відповідних специфікаціях до даного договору.

В матеріалах справи містятяться належним чином засвідчені копії специфікацій до договору від 24.01.2014 р.(а.с.20) та від 26.03.2014р. (а с.30), в яких сторонами погоджено наступні умови оплати: 70% - передплата та 30%- протягом місяця з моменту отримання товару.

Таким чином, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару: - за видатковою накладною №010606 від 29.01.2014р. в строк до 02.03.2014р. включно;-за видатковою накладною №040603 від 02.04.2014р. в строк до 05.05.2014р. включно.

Але, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в розмірі 277020,00 грн., всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України належним чином не виконав. Таким чином, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з відповідним позовом.

Щодо твердження відповідача про пропущення позивачем позовної давності на звернення до суду з позовними вимогами, то суд виходить з наступного.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, згідно ст. 256 Цивільного кодексу України.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки у відповідності до умов ст. 257 Цивільного кодексу України.

За змістом ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як було встановлено, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару протягом місяця з моменту отримання, тобто, за накладною №010604 від 29.01.2014р. в строк до 02.03.2014р. та за накладною №040603 від 02.04.2014р. в строк до 05.05.2014р. включно.

У даному випадку, встановлений законом трирічних строк позовної давності по заявлених позовних вимогах мав сплинути 03.03.2017р. та 06.05.2017р.

Приписами ст.264 Цивільного кодексу України врегульовано, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем до видаткової накладної №010604 від 29.01.2014р. було виписано рахунок-фактуру №010606 від 24.01.2014р. (а.с.21), а до видаткової накладної №040603 від 02.04.2014р. рахунок-фактуру №030620 від 26.03.2014р.(а.с.31)

Згідно з наданою до матеріалів справи копією банківської виписки від 29.10.2015р. відповідачем на користь позивача було сплачено грошові кошти в сумі 14040,00 грн. за рахунком-фактурою №010606 від 24.01.2014р. згідно договору №28 від 27.10.2011р. (26-27).

Також, між сторонами були підписані та скріплені печатками підприємств без зауважень, акти звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2016р. жовтень 2016р., згідно з якими заборгованість відповідача станом на 31.10.2016р. складає за рахунком №010606 від 24.01.2014р. - 180000,00 грн. (а.с.25) та за рахунком №030620 від 26.03.2014р. - 97020,00 грн.(а.с.36).

Пунктом 1,2 ст.91 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) унормовано, що письмовими доказами є документи (крім електронних доказів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що примірники актів звірок розрахунків, наявні у позивача та відповідача, є повністю тотожніми за своїм змістом, окрім наявності на актах звірок відповідача відмітки останнього щодо їх складання 24.05.2017р., тобто, після спливу позовної давності.

Частиною 1,2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд (у новій редакції) врегульовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Судова колегія погоджується з висновками суду стосовно того, що сторона зазвичай підписує одночасно декілька примірників одного документу.

Суд першої інстанції вірно визначив, що наявний у позивача примірник актів звірок також мав би містити дату його підписання відповідачем 24.05.2017р. Проте, такі відомості у примірниках актів звірок позивача відсутні. За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що відповідні акти звірок взаємних розрахунків між сторонами були складені та підписані сторонами саме на момент визначення остаточного сальдо 31.10.2016р.

Таким чином, з 31.10.2016р. відбулося переривання позовної давності по вимогах про стягнення основного боргу в сумі 277020,00 грн., а її перебіг почався заново. Виходячи з того, що позовна заява направлена до суду 20.08.2017р. (згідно зі штампом на поштовому конверті), судом було вірно встановлено, що позивачем дотримано встановлений ст.257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості в сумі 277020,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 277020,00 грн. підлягають задоволенню.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України, встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У даному випадку, позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та предявлено до стягнення три проценти річних за період з 01.03.2014р. по 21.08.2017р. в розмірі 29040,00 грн. та інфляцію за період з березня 2014р. по серпень 2017р. в розмірі 282186,50 грн.

Перевіривши правові підстави, період та порядок їх нарахування, враховуючи висновки суду щодо початку прострочення виконання відповідачем свого зобовязання перед позивачем з 03.03.2014р. та з 06.05.2014р., правомірним є нарахування до стягнення з відповідача 3% річних за період з 03.03.2014р. по 21.08.2017р. на суму 29035,36 грн. та інфляції за період з квітня 2014р. по серпень 2017р. на суму 273813,34 грн.

В матеріалах справи наявний відзив на позов, в якому відповідачем було заявлено про застосування позовної давності до вимог про стягнення 3% річних та інфляції.

Виходячи з того, що позовна заява про стягнення, зокрема, 3% річних та інфляції направлена до суду 20.08.2017р., судом першої інстанції правомірно було встановлено, що позивач пропустив встановлений ст.257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності за вимогами про стягнення 3% річних за період з 03.03.2014р. по 18.08.2014р. та інфляції за період з квітня 2014р. по червень 2014р.

Згідно із пунктом 4 ст.267 Цивільного кодексу України встановлено, що закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позовних вимогах.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що суд правомірно відхилив посилання позивача на переривання позовної давності внаслідок підписання акту звіряння заборгованості з огляду на те, що вказаний акт не може свідчити про визнання відповідачем суми інфляції та 3% річних за спірний період. Дане стосується виключно суми основного грошового зобовязання.

Будь-яких доказів (як-то підписаних сторонами актів звірок взаємних розрахунків, листів відповідача тощо), які б підтверджували вчинення відповідачем дій, направлених на визнання інфляції та 3% перед позивачем, останнім до матеріалів справи не було надано.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3% річних та пені підлягають частковому задоволенню, а саме, 3% річних в сумі 25022,88 грн. за період з 19.08.2014р. по 21.08.2017р. та інфляція в сумі 262469,29 грн. за період з липня 2014р. по серпень 2017р. В решті вимог правомірно залишено без задоволення.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, згідно ст.218 Господарського кодексу України.

Умовами ст.551 Цивільного кодексу України та ст.230 Господарського кодексу України предметом неустойки є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст.551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки встановлюється договором або актом цивільного законодавства, при цьому розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У даному випадку, відповідно до п.5.6 договору №28 від 27.10.2011р. передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості неоплаченої продукції.

Згідно вищенаведеного пункту договору позивачем було заявлено вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 21.02.2017р. по 21.08.2017р. в розмірі 35845,65 грн.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що вказані позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, враховуючи, що, згідно умов пункту 6 ст.232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У даному випадку, відповідні зобовязання мали бути виконані відповідачем в строк до 02.03.2014р. включно та до 05.05.2014р. включно, відтак, нарахування пені за період з 21.02.2017р. по 21.08.2017р. в розмірі 35845,65 грн. є необгрунтованим.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2017 року (повний текст 06.12.2017 р.) у справі №905/2014/17 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України (в новій редакції) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 86, 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції), Положеннями п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у новій редакції) встановлено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Донецький апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрелектромережбуд», м. Бахмут, Донецька область Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. (повний текст підписано 06.12.2017 р.) у справі №905/2014/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 05.12.2017 р. (повний текст підписано 06.12.2017р.) у справі №905/2014/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у встановленому законом порядку протягом двадцяти днів.

У судовому засіданні 12.02.2018 р. оголошено вступну та резолютивну частину.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді І.В.Зубченко

ОСОБА_3

Надруковано примірників 4:

1 позивачу;

1 відповідачу ;

1 у справу;

1 ГСДО;