КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Справа№ 910/21850/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Коротун О.М.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря Халько В.А.

та представників:

від позивача - Калениченко П.А. - директор;

від відповідача - Шемяткіна М.Ю. - ордер №192655 від 13.02.2018р.;

від третьої особи - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Об'єднання підприємств (далі - ОП) „Український музичний альянс"

на рішення господарського суду м.Києва від 13.12.2017р.

(повний текст складено 14.12.2017р.)

у справі №910/21850/16 (суддя Босий В.П.)

за позовом ОП „Український музичний альянс"

до Іноземного підприємства „І-АР-СІ"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Всеукраїнської громадської організації „Всеукраїнське Агентство Авторських

Прав"

про стягнення 1 321 362,22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 13.12.2017р. по справі №910/21850/16 у задоволенні позову ОП „Український музичний альянс" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м.Києва від 13.12.2017р. по справі №910/21850/16 з мотивів невірного застосування процесуального права, оскільки позивач не був повідомлений про час і дату слухання справи, та матеріального права і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнувши з ІП „І-АР-СІ" на користь ОП „Український музичний альянс" 946 362, 22 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОП „Український музичний альянс" та призначено до розгляду на 13.02.2018р.

Колегією суддів у судовому засіданні 13.02.2018р. оголошувалась перерва згідно ст. 216 ГПК України для ознайомлення представника відповідача з матеріалами спраи.

В запереченні на апеляційну скаргу представник Іноземного підприємства „І-АР-СІ" просить в задоволенні апеляційної скарги ОП „Український музичний альянс" відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.9 ч.1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів даної справи, ухвалою господарського суду м.Києва від 25.10.2017р. було зупинено провадження у справі №910/21850/16 до вирішення пов'язаною з нею справи №910/17882/17, яка постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017р. була скасована, а справа передана місцевому суду для подальшого розгляду.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 06.12.2017р. було призначено розгляд справи на 13.12.2017р.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.12.2017р. вбачається, що ухвала місцевого суду від 06.12.2017р. була отримана представником позивача лише 15.12.2017р., представниками відповідача і третьої особи відповідно 13.12.2017р. та 14.12.2017р. (а.с.181-183 том 2).

Тобто позивач про судове засідання дізнався вже після його проведення, на названу обставину він посилається своїй апеляційній скарзі, а тому, відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.277 ГПК України, названа обставина є обов'язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення.

ОП "Український музичний альянс" (далі - Об'єднання) звернулося до господарського суду м.Києва з позовом до ІП "І-АР-СІ" (далі - Підприємство) про стягнення 1 321 362,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині сплати відрахувань за ввезення на територію України обладнання у період з 07.03.2014р. по 20.11.2016р. на користь позивача як уповноваженої організації колективного управління.

Ухвалою суду першої інстанції від 10.01.2017р. було залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Всеукраїнську громадську організацію „Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" (а.с. 99-102 том 1).

Рішенням господарського суду м.Києва від 27.02.2017р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017р., у задоволенні позовних вимог було відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.08.2017р. рішення господарського суду м.Києва від 27.02.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017р. було скасовано, справу № 910/21850/16 передано на новий розгляд до господарського суду м.Києва.

Як вбачається з матеріалів справи, Об'єднання в період з 01.03.2014р. по 25.12.2014р. було єдиною організацією колективного управління, уповноваженою здійснювати збір та розподіл між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджується свідоцтвом від 20.12.2007р. №2/У, виданим позивачеві Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України, та листом Державної служби інтелектуальної власності України від 17.06.2015р. №1-7/4782.

Підприємство з 07.03.2014р. по 20.11.2016р. імпортувало на митну територію України товари, із застосуванням яких можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, передбачені Законом, а саме: планшети із кодом згідно з УКТЗЕД 847130000; записувачі комп'ютерні для DVD-дисків, HD DVD-дисків із кодом згідно з УКТЗЕД ; запам'ятовувальні пристрої на жорстких дисках із кодом згідно з УКТЗЕД ; радіотелефони системи стільникового зв'язку (мобільних телефонів) із кодом згідно з УКТЗЕД ; МР3 програвачі із кодом згідно з УКТЗЕД .

Спір у справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язань в частині сплати відрахувань за ввезення товарів на користь Об'єднання.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частиною третьою цієї статті передбачено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

За приписами частин другої і четвертої статті 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" допускається відтворення в домашніх умовах і виключно в особистих цілях творів і виконань, зафіксованих у фонограмах, відеограмах і їх примірниках, без згоди автора (авторів), виконавців і виробників фонограм (відеограм), але з виплатою їм винагороди способом, визначеним частиною четвертою цієї статті.

Виплата винагороди виробникам фонограм і відеограм та іншим особам, які мають авторське право і (або) суміжні права, за передбачені частиною другою цієї статті відтворення, здійснюється у формі відрахувань (відсотків) від вартості обладнання і (або) матеріальних носіїв виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких можна здійснити відтворення виключно в особистих цілях у домашніх умовах творів, зафіксованих у фонограмах і відеограмах, крім:

а) професійного обладнання та (або) матеріальних носіїв, не призначених для використання в домашніх умовах;

б) обладнання і матеріальних носіїв, що експортуються за митну територію України;

в) обладнання і матеріальних носіїв, що ввозяться фізичною особою на митну територію України виключно в особистих цілях і без комерційної мети.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" відтворення - це виготовлення одного або більше примірників твору, відеограми, фонограми в будь-якій матеріальній формі, а також їх запис для тимчасового чи постійного зберігання в електронній (у тому числі цифровій), оптичній або іншій формі, яку може зчитувати комп'ютер.

Частиною 5 ст. 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, що розміри зазначених у частинах другій і четвертій цієї статті відрахувань (відсотків), що мають сплачуватися виробниками та (або) імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, визначаються Кабінетом Міністрів України. Ці кошти виробниками та імпортерами обладнання і (або) матеріальних носіїв перераховуються визначеним Установою організаціям колективного управління (далі - уповноваженим організаціям). Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в Установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціями колективного управління. Імпортери перераховують ці кошти уповноваженій організації під час ввезення товару на митну територію України, а виробники - у кінці кожного місяця після реалізації обладнання і матеріальних носіїв.

За приписами додатку до Постанови №992 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05.02.2014р. №55) "Розмір відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах": планшет, розмір відрахувань - 0,15%; записувач комп'ютерний для DVD-дисків, HD DVD-дисків, розмір відрахувань - 1%; запам'ятовувальні пристрої на жорстких дисках, розмір відрахувань - 0,75%; радіотелефони системи стільникового зв'язку (мобільних телефонів), розмір відрахувань - 0,15%; МР3 програвачі, розмір відрахувань - 1%.

Порядок здійснення відрахувань виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, затверджено наказом Міністерства освіти і науки України, Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державної податкової адміністрації України від 24.11.2003р. №780/123/561 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 7 Порядку, під час ввезення на митну територію України обладнання і (або) матеріальних носіїв імпортери відповідно до розміру відрахувань, затвердженого Постановою №992, перераховують суми відрахувань уповноваженим організаціям, про що надсилають цим організаціям підписану керівником імпортера довідку щодо сплати відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, за формою, визначеною в додатку 1 цього Порядку.

Судом першої інстанції було встановлено, що обладнання, ввезене відповідачем на територію України, є обладнанням, із застосуванням якого у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, а також запис звуку та/або зображення.

У пункті 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012р. № 651, визначено, що фактурна вартість - це ціна товарів, які переміщуються через митний кордон України, зазначена в рахунку (рахунку-фактурі, рахунку-проформі тощо) або іншому документі, що визначає вартість товару.

Розрахунок розміру відрахувань (відсотків) повинен здійснюватися з тієї вартості товару, що визначена у наданих ДФС України відомостях як фактурна вартість.

Позивачем, з урахуванням поданої ДФС України інформації щодо імпортних операцій Підприємства з товарами за кодами 847130000, , , та згідно з УКТЗЕД за період з 07.03.2014р. по 20.11.2016р. було визначено, що розмір заборгованості відповідача зі сплати відрахувань (з урахуванням вартості імпортованого товару) становить 1 321 362,22 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про наявність у відповідача заборгованості зі сплати грошових коштів на користь Об'єднання.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.11.2016р. Підприємством (імпортер) і Всеукраїнською громадською організацією "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" (уповноважена організація, далі - Організація) було укладено Договір №ІМ-2111/16 про виплату відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв (а.с.183-188 том 1), за умовами якого:

- імпортер зобов'язується виплатити уповноваженій організації відрахування (відсотки) у розмірі та в порядку, передбаченому чинним законодавством України та Договором, а уповноважена організація зобов'язується в порядку, передбаченому чинним законодавством України, прийняти кошти (відрахування) від імпортера та розподілити між організаціями колективного управління, які є на обліку у Державній службі інтелектуальної власності України, на основі договорів, укладених уповноваженою організацією з такими організаціями колективного управління для їх подальшого розподілу між авторами, виконавцями, виробниками фонограм (відеограм) (пункт 2.1 Договору);

- за Договором імпортер зобов'язується в строк не пізніше дня, наступного за днем митного оформлення ввезення обладнання і матеріальних носіїв на митну територію України, надіслати на поштову та електронну адреси уповноваженої організації повідомлення про ввезення обладнання і матеріальних носіїв на митну територію України за формою, передбаченою додатком №1 до Договору (пункт 3.1 Договору №1);

- розмір відрахувань за Договором №1 визначається у відповідності до Постанови №992 (пункт 3.2 Договору №1);

- сторони погодились, що імпортер в порядку та на умовах, визначених Договором, сплачує уповноваженій організації винагороду за попередній період, а саме: за період починаючи з 07.03.2014р. по 29.12.2014р., шляхом перерахування відрахувань (відсотків) на рахунок уповноваженої організації, виходячи з розмірів, встановлених Постановою №992, від вартості обладнання і матеріальних носіїв, зазначеної у відповідному зовнішньоекономічному договорі (контракті) імпортера про придбання обладнання і матеріальних носіїв в національній валюті за курсом Національного банку України, на дату відповідної митної декларації; імпортер бере на себе обов'язок перераховувати зазначені відрахування (відсотки) за період починаючи з 07.03.2014р. по 29.12.2014р. включно; при цьому, не пізніше (15) робочих днів з дати (моменту) перерахування вказаних відрахувань, імпортер повинен надати уповноваженій організації повідомлення про ввезення обладнання та матеріальних носіїв на митну територію України визначених в додатку №1 до Договору та довідку про виплату відрахувань за формою, визначеною в додатку №2 до Договору, завірену підписом особи, яка має право підпису від імені імпортера та печаткою імпортера за період з 07.03.2014р. по 29.12.2014р. (пункт 3.5 Договору №1 в редакції додаткової угоди від 24.10.2015р. №1);

- на підставі попередньої наданої уповноваженій організації інформації щодо імпорту обладнання та матеріальних носіїв за період з 07.03.2014р. по 29.12.2014р., сторони погодили вказаний в додатку №5/2/14 до Договору загальний розмір відрахувань за вказаний період та графік сплати відрахувань імпортером (підпункт 3.5.1 пункту 3.5 Договору);

- сторони погодили, що порядок сплати відрахувань за інші періоди попереднього періоду, аніж вказаний у пункті 3.5 Договору, узгоджується сторонами шляхом укладення додаткових угод до Договору (підпункт 3.5.2 пункту 3.5 Договору);

- сторони погодили такий порядок сплати відрахувань, не сплачених на дату укладення Договору, обов'язок сплати яких виник в період починаючи від 30.12.2014р. включно по дату укладення Договору; сторони погодили, що виплата вказаних відрахувань здійснюється імпортером шляхом перерахування відрахувань (відсотків) на рахунок уповноваженої організації, виходячи з розмірів, встановлених Постановою №992, від вартості обладнання і матеріальних носіїв, зазначеної у відповідному зовнішньоекономічному договорі (контракті) імпортера про придбання обладнання і матеріальних носіїв в національній валюті за курсом НБУ, на дату відповідної митної декларації; імпортер бере на себе обов'язок у строк та у розмірі, зазначені у додатку №30/12/14 до Договору, перерахувати зазначені відрахування (відсотки) за період починаючи з 30.12.2014р. включно до дати укладення Договору включно (пункт 3.6 Договору);

- на підставі попередньо наданої уповноваженій організації інформації щодо імпорту обладнання та матеріальних носіїв за період з 30.12.2014р. по дату укладення Договору, сторони погодили наведений в додатку №30/12/14 до Договору загальний розмір відрахувань та графік сплати відрахувань імпортером уповноваженій організації за період 30.12.2014 р. - 20.11.2016 р. (підпункт 3.6.1 пункту 3.6 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017р. (пункт 4.6 Договору №1).

Відповідно до додатку від 21.11.2016р. №5/2/14 до Договору Організацією і Підприємством було погоджено графік сплати відрахувань за період з 07.03.2014р. по 29.12.2014р.: до 10.12.2016 р. - 25 000 грн.; до 31.03.2017 р. - 25 000 грн.; до 30.06.2017 р. - 25 000 грн.; до 29.09.2017 р. - 23 975, 39 грн.

Згідно з додатком від 21.11.2016р .№30/12/14 до Договору відповідачем і третьою особою було погоджено графік сплати відрахувань за період з 30.12.2014р. по 20.11.2016р.: до 05.01.2017р. - 25 000 грн.; до 28.02.2017р. - 25 000 грн.; до 31.03.2017р. - 25 000 грн.; до 28.04.2017р. - 25 000 грн.; до 31.05.2017р. - 100 000 грн.; від 30.06.2017р. - 100 000 грн.; до 31.07.2017р. - 100 000 грн.; до 31.08.2017р. - 100 000 грн.; до 29.09.2017р. - 200 000 грн.; до 31.10.2017р. - 200 000 грн.; до 30.11.2017р. - 200 000 грн.; до 29.12.2017р. - 280 129, 28 грн.

Тобто, уклавши Договір з Організацією, Підприємство зобов'язалося сплатити третій особі відрахування за період з 07.03.2014р. по 20.11.2016р., а додатками від 21.11.2016р. №5/2/14 і №30/12/14 до Договору, Підприємством і Організацією було погоджено строки сплати відрахувань за вказаний період.

Згідно з платіжними дорученнями від 09.12.2016р. №135 на суму 25 000 грн., від 04.01.2017р. №1 на суму 25 000 грн. і від 20.02.2017р. №287 на суму 25 000 грн. Підприємством було перераховано Організації 75 000 грн. у погоджений додатками від 21.11.2016р. №5/2/14 і №30/12/14 до Договору строк.

Скасовуючи рішення господарського суду міста Києва від 27.02.2017 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.04.2017 р. у даній справі та направляючи її на новий розгляд, Вищий господарський суд України зазначив, що: суди належним чином не врахували суть та характер діяльності організацій колективного управління; не дослідили, чи надавалась третій особі правомочність щодо надання розстрочки та визначення іншої дати оплати відрахувань на користь осіб, які вона представляє; не дослідили чи порушуються цією розстрочкою законні права суб'єктів відповідних прав на своєчасне отримання відрахувань; не дослідили питання наявності боргу у відповідача по сплаті відрахувань та його розміру за минулий період перед жодною уповноваженою організацією; не витребували статут цієї особи та не дослідили положень такого статуту стосовно юридичного статусу та мети діяльної третьої особи у справі.

Відповідно до п. 1.2 Статут Всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав", Агентство є добровільним громадським формуванням, яке об'єднує на основі єдності авторських, суміжних прав та інших інтересів громадян України, іноземних громадян та осіб без громадянства, які здійснюють чи мають на меті безпосередньо здійснювати або підтримувати ініціативну діяльність по всебічному розвитку та захисту авторських і суміжних прав задля спільної реалізації і захисту прав та свобод, задоволення і захист охоронюваних законом економічних, соціальних, правових, національно-культурних, творчих та інших спільних інтересів, а також задля поєднання зусиль, спрямованих на досягнення мети та реалізацію основних завдань діяльності агентства, передбачених цим статутом.

Пунктом 3.1 Статуту третьої особи визначено, що Агентство створене і діє з метою задоволення та захисту, як учасниками агентства своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних та інших спільних інтересів (у тому числі, зокрема, шляхом передачі у колективне управління агентства належних їм майнових авторських та/або суміжних прав), а також спільної реалізації їх відповідних прав і свобод, спрямованих на сприяння всебічному розвитку та забезпечення всемірної підтримки авторських та суміжних прав в Україні, що здійснюється на основі розвитку творчої активності, змістовного та соціально-корисного дозвілля громадян, забезпечення обміну позитивним досвідом діяльності з розвитку та захисту авторських і суміжних прав, колективного управління цими правами, створення відповідних належних економічних, соціальних, політичних умов, а також з метою захисту прав на знаки для товарів та послуг та інші об'єкти промислової власності в Україні.

Відповідно до підпункту "г" ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" організації колективного управління повинні виконувати певні функції від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень.

Таким чином, організації колективного управління здійснюють функції представника суб'єктів відповідних прав та повинні діяти в інтересах цих суб'єктів. Об'єм та зміст правомочностей такого представництва визначається законодавством, статутом цих організацій та відповідними договорами між такими організаціями та суб'єктами відповідних прав.

Відтак, станом на час здійснення відповідачем імпорту вказаного обладнання і матеріальних носіїв на митну територію України позивач та третя особи були уповноваженими організаціями на здійснення збирання і розподілу між суб'єктами авторського права і (або) суміжних прав коштів від відрахувань (відсотків) виробниками та імпортерами обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, що підтверджено виданими Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України свідоцтвами № 2/у від 20.12.2007р. та № 3/у від 29.12.2014р.

В силу законодавчих приписів виробники та імпортери обладнання і (або) матеріальних носіїв для перерахування сум відрахувань самостійно обирають уповноважену організацію з числа визначених Департаментом.

При цьому, чинне законодавство не містить обмежень щодо укладення імпортером обладнання і (або) матеріальних носіїв договору з уповноваженою організацією про виплату відрахувань.

В свою чергу Порядок № 780/123/561 від 24.11.2003р. надає право відповідачу обрати управнену організацію, оскільки множинність уповноважених організацій викликає конкуренцію між ними по отриманню одних і тих самих відрахувань, які в кінцевому випадку призначаються для авторів, виконавців, виробників фонограм (відеограм).

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 07.03.2014р. по 29.12.2014р. (частковий період ввезення на територію України відповідного обладнання і матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах), позивач був єдиною організацією колективного управління, уповноваженою на збір і розподіл коштів від відрахувань виробниками та імпортерами відповідного обладнання (матеріальних носіїв).

З 29.12.2014 р. було видано свідоцтво ще одній організації колективного управління, яка уповноважена на збір та розподіл коштів від відрахувань - третій особі у справі.

При цьому, відповідач, який не сплатив відповідні відрахування під час ввезення товару на митну територію України наділений правом самостійно обрати уповноважену організацію для сплати сум відрахувань за попередній період, яка (організація) має відповідний статус.

Таким правом відповідач скористався, що підтверджується укладеним договором з третьою особою від 21.11.2016 р. про виплату відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв. У зазначеному договорі передбачено також сплату відповідачем на користь третьої особи сум відрахувань за попередні періоди, зокрема за період, який є предметом спору.

Таким чином, між відповідачем та третьою особою як уповноваженою організацією було укладено відповідний договір, у якому, зокрема врегульовано і питання сплати заборгованості з відрахувань за спірний період, тобто відповідач скористався правом на вибір уповноваженої організації.

Апеляційний суд вважає, що саме враховуючи наведену обставину, позивач подав до місцевого суду заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.199-205 том 2).

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи у відсутності третьої особи, апеляційний суд приходить до висновку, що згідно Договору №ІМ-2111/16 про виплату відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв (а.с.183-188 том 1) адреса Всеукраїнської громадськаої організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" зазначена: 01021, м.Київ, вул. Довнар-Запольського, 4 кв. 102.

23.01.2018р. рекомендованим листом ухвала Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018р. про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги ОП „Український музичний альянс" до розгляду була надіслана третій особі за вищевказаною адресою, але за закінченням встановленого строку зберігання повернута на адресу апеляційного суду (а.с. 233-234 том 2), а тому третя особа про розгляд справи апеляційним судом вважається належно повідомленою.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду м.Києва від 30.10.2017р. було затверджено мирову угоду у справі №910/17882/17, укладену між Всеукраїнською громадською організацією "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" та Іноземним підприємством "І-АР-СІ" 30.10.2017р., згідно умов якої Імпортер визнав обґрунтованими та законними вимоги Організації викладені у позовній заяві від 13 жовтня 2017 року про стягнення заборгованості за Договором про виплату відрахувань імпортером обладнання і матеріальних носіїв № ІМ-2111/16 від 21.11.2016р. та Додатковою угодою №1 від 01.08.2017 року до Договору, що у відповідності до Додатку № 5/2/14 до Договору Імпортером залишилась не виконаною сплата відрахувань (винагороди) за період з 07 березня 2014 року по 29 грудня 2014 року в розмірі 23 975, 39 грн., та у відповідності до Додатку №30/12/14 до Договору Імпортером залишилась не виконаною сплата відрахувань (винагороди) за період з 30 грудня 2014 року по 20 листопада 2016 року в розмірі 1 080 129, 28 грн., а разом 1 104 104, 67 грн. та зобов'язується виплатити Організації остаточно узгоджену Сторонами суму відрахувань (відсотків) у розмірі - 1 104 104, 67 грн. до 17 березня 2018 р, у встановленому порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017р. вказану ухвалу від 30.10.2017р. залишено без змін.

Постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2018р. у справі №910/17882/17 ухвалу господарського суду м.Києва від 30.10.2017р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.12.2017р. скасовано, справу передано до місцевого суду для продовження розгляду.

Місцевим судом було правильно зазначено, що питання наявності чи відсутності порушень вимог чинного законодавства у наданні відповідачу згідно умов договору та ухвали господарського суду міста Києва від 30.10.2017р. у справі №910/17882/17 розстрочки сплати відрахувань жодним чином не впливає на права та обов'язки позивача як особи, яка звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідач, керуючись ст. 6 Цивільного кодексу України, яка надає сторонам право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства та врегулювати у договорі свої відносини, обрав уповноважену організацію, з якою уклав Договір.

Відповідно до ч. 5 ст. 42 Закону України "Про авторське право і суміжні права" кошти імпортерами обладнання і (або) матеріальних носіїв перераховуються визначеним установою організаціям колективного управління. Зібрані кошти розподіляються між організаціями колективного управління, які є на обліку в установі, на основі договорів, які уповноважені організації укладають з усіма організаціям колективного управління.

Виходячи із норм Закону України "Про авторське право і суміжні права", остаточний розподіл відрахувань, який сплачується уповноваженим організаціям, розподіляється між авторами, виконавцями та виробниками фонограм (відеограм). Обравши управнену організацію та уклавши з нею договір, відповідач та третя особа не встановили, змінили або припинили права і обов'язки для осіб, які не є сторонами договору - кінцевих отримувачів відрахувань (авторів, виконавців, виробників фонограм) (відеограм)). Однак, у разі виконання обов'язку по сплаті відрахувань перед будь-якою із управнених організацій, інша організація втрачає право вимоги сплати відрахування на її користь.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ОП „Український музичний альянс" підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. В задоволенні позовних вимог позивачу необхідно відмовити повністю з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 277, 282, 283 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОП „Український музичний альянс" задовольнити частково.

Рішення господарського суду м.Києва від 13.12.2017р. по справі №910/21850/16 - скасувати і постановити нове, яким в позові ОП „Український музичний альянс" відмовити повністю.

Справу №910/21850/16 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 21.02.2018р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Коротун

Г.В. Корсакова