ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018 Справа № 917/2002/17

За позовною заявою Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, пров. Героїв Бреста, буд. 35 А., м. Кременчук, Полтавська область, 39602

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, буд. 5, м. Полтава, 36022

про стягнення 49 065,55 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Секретар судового засідання Коломієць А.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

З метою усунення порушення змагальності та рівності учасників судового за клопотанням позивача у справі, у судових засіданнях відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та приписів 4-4 ГПК України судом забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Після виходу з нарадчої кімнати в судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ст.233 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 44 296,07грн. - інфляційні нарахування; 4 769,48 грн. - 3 %.

28.12.2017р. за вх. канцелярії суду №15820 від ПАТ "Полтаваобленерго" надішов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач вказує на те, що по рахунку №56820/232374 від 31.05.2016р. відбулося стягнення 3% річних по справі №917/606/17; відповідно до п.3.4 Договору №58620/1247 від 30.05.2014р. оплата рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 5-ти банківських днів з дати вручення рахунку. Датою початку відліку прострочення по оплаті рахунків Позивач рахує наступний день після спливу 5 б.н з дати виписки рахунків. Проте, Позивач жодних документальних доказів, що зазначені рахунки були вручені Відповідачу у день виписки, суду не надав. Зважаючи на викладене ПАТ "Полтаваобленерго" просить суд відмовити КП "Кременчукводоканал" у задоволенні позову.

Представником позивача в судовому засіданні подано письмову заяву №23/92 від 05.01.2018 року (вх. №136 від 09.01.2018 року) про зменшення розміру позовних вимог в порядку ст. 22 ГПК України, якою просить суд стягнути з відповідача 44 296,07грн. - інфляційні нарахування; 4 769,48 грн. - 3 %.

Оскільки, згідно з частиною третьою статті 55 Господарського процесуального кодексу України (редакція що діяла на момент подання заяви) ціну позову вказує позивач, господарський суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог від 09.01.2018р. та здійснює розгляд справи з урахуванням нової ціни позову згідно вказаної заяви.

09.01.2018 року від відповідача надійшли письмові пояснення (вх.. канцелярії суду №134).

ПАТ "Полтаваобленерго" 09 січня 2018 року подав клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на підставі ст. 233 ГК України (вх. канцелярії суду №133), посилаючись на незадовільний майновий стан, що викликаний несвоєчасними розрахунками за енергоносії.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив:

між комунальним підприємством «Кременчукводоканал» Кременчуцької міської ради (далі - КП «Кременчукводоканал») та публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» (далі - ПАТ «Полтаваобленерго») 30 травня 2014 р. було укладено Договір на послуги постачання неочищеної (технічної води) № 58620/1247 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Водоканал зобов'язується надати Споживачу послуги постачання неочищеної (технічної) води, а Споживач зобов'язується розрахуватись за вищевказані послуги на умовах, які визначені цим договором та чинним законодавством України.

Пунктом 3.1. Договору, Споживач розраховується з Водоканалом в грошовій формі по договірному тарифу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Водоканалу.

У відповідності до п. 3.2. Договору, тариф на постачання неочищеної (технічної) води на момент укладання договору складає 1,308 грн. куб. за м. куб. без ПДВ відповідно до Базового розрахунку вартості на послуги постачання неочищеної (технічної) води.

01 січня 2015p. між Позивачем та Відповідачем було підписано додаткову угоду № 1 до Договору. Умовами даної додаткової угоди, Позивач та Відповідач узгодили між собою, що з дати підписання цієї додаткової угоди, тариф на постачання неочищеної (технічної) води згідно Договору на послуги постачання неочищеної (технічної води) № 58620/1247 від 30.05.2014 p., складає 1,69 грн. з ПДВ.

Пунктом 6.1. визначено, що договір укладається з 30 травня 2014 р. по 31 грудня 2014 р. Договір вважається переукладеним на кожний наступний рік на тих же умовах, якщо за один місяць до його припинений жодна із сторін не заявить про закінчення строку його дії і так в подальшому.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2016р. КП «Кременчукводоканал» на адресу ПАТ «Полтаваобленерго» направило лист вих. № 23/8896 від 29 листопада 2016 року в якому повідомило ПАТ «Полтаваобленерго» про те, що дія Договору на послуги постачання неочищеної (технічної) води № 58620/1247 від 30.05.2014 р. з 31 грудня 2016 року буде припинена (вказаний лист ПАТ «Полтаваобленерго» отримало 05.12.2016 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення).

Тобто, договірні

відносини між КП «Кременчукводоканал» та ПАТ «Полтаваобленерго» на підставі Договору на послуги постачання неочищеної (технічної) води № 58620/1247 від 30.05.2014 р. з 31 грудня 2016 р. - припинені, у зв'язку із закінченням строку дії Договору.

Оплату наданих послуг по Договору, ПАТ «Полтаваобленерго» проводило несвоєчасно, тобто з порушенням строків оплати послуг встановлених умовами Договору. Позивач вказує на те, що на сьогоднішній день заборгованість по Договору на послуги постачання неочищеної (технічної) води № 58620/1247 від 30.05.2014 р. у ПАТ «Полтаваобленерго» перед КП «Кременчукводоканал» відсутня, у зв'язку з повною (фактичною) оплатою наданих послуг.

Згідно з п.3.4. Договору, оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 5-ти банківських днів з дати вручення рахунку. Відлік простроченого платежу починається з наступного дня після закінчення цьоготерміну. За несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день затримки.

На підставі вище викладеного та положень ст. 625 ЦК України, Позивачем нараховано Відповідачу інфляційні витрати та 3% річних, зокрема по рахунках:

- №56820/189447 від 24.11.2014р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 258,00 грн.;

- №56820/192747 від 25.12.2014р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 449,73 грн.;

- №56820/195126 від 27.01.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 142,27 грн.;

- №56820/197370 від 23.02.2015р. інфляційні витрати 40580,63 грн., 3% річних 449,73 грн.;

- №56820/199469 від 25.03.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 280,15 грн.;

- №56820/201790 від 27.04.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 166,23 грн.;

- №56820/207054 від 24.06.2015р. №56820/20 інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 401,26 грн.;

- №56820/209377 від 27.07.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 207,51 грн.;

- №56820/211628 від 25.05.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 347,77 грн.;

- №56820/213938 від 24.09.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 856,53 грн.;

- №56820/218327 від 24.11.2015р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 229,33 грн.;

- №56820/220897 від 28.12.2015 інфляційні витрати 3 715,44 грн., 3% річних 507,57 грн.;

- №56820/223028 від 25.01.2016р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 264,02 грн.;

- №56820/227688 від 28.03.2016р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 137,09 грн.;

- №56820/232374 від 31.05.2016р. інфляційні витрати відсутній індекс інфляції, 3% річних 1221,13 грн.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За своєю правовою природою, правовідносини, що склалися між сторонами, щодо надання послуг з централізованого постачання холодної (питної) води, підпадають під договір про надання послуг, а саме ст. 901 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розглянувши позовні матеріали справи суд встановив, що відповідно до п. 3.4 Договору, оплата наданого рахунку за отримані послуги проводиться Споживачем протягом 5-ти банківських днів з дати вручення рахунку. Відлік простроченого платежу починається з наступного дня після закінчення цьоготерміну.

Відповідно до заперечень відповідача, платіж за зобов'язаннями лютого 2015 року на суму 375746,54 грн. мав бути здійснений не пізніше 01.03.2015р. включно. Відтак, період прострочення для нарахування інфляційних витрат за ним починається з квітня 2015 року. Тобто, підстави для нарахування інфляційних втрат в березні відсутні. Крім того, Позивач по рахунку №56820/232374 від 31.05.2016 р. в позовній заяві здійснив нарахування 3 % річних, всупереч тому факту, що по даному рахунку 3 % річних вже було нараховано та стягнуто при розгляді справи № 917/606/17.

Відповідач зазначає, що відлік має починатися з наступного дня після вручення рахунку Відповідачу. З позовної заяви та доданих матеріалів жодним чином не вбачається, що дата виписки рахунку є ї датою його вручення. Таким підтвердженням є вхідний штемпель канцелярії Відповідача, так як тільки канцелярія має право отримувати кореспонденцію направлену на адресу Відповідача. Уповноваженими особами Відповідача на отримання вхідної кореспонденції є співробітники канцелярії, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, жодного іншого працівника Відповідача не уповноважено отримувати документи від Позивача. Крім того, належним доказом дати отримання є штемпель відділення Укрпошти, що підтверджує відправлення та отримання кореспонденції. Позивач в свою чергу не може довести, що рахунки було вручено належним чином і саме в ту дату, яка зазначена ним у розрахунках.

09 січня 2018 року позивач подав заяву до суду про зменшення розміру позовних вимог в якій погоджується з доводами відповідача, щодо стягнення за рахунком №56820/232374 від 31.05.2016р., що вже відбулося по справі №917/606/17.

Відповідно до ч.1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже зважаючи на матеріали справи, надані представниками сторін доказами позивач не довів належним чином порушення відповідачем умов пункту 3.4 Договору, не обґрунтував нараховані інфляційні втрати та 3% річних, а отже позовні вимоги задоволенню не підлягають

Судовий збір, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 19.02.18р.

Суддя Гетя Н.Г.