ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 Справа № 917/1662/17

за позовом Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт", 37600, Полтавська область, м. Миргород, вул. Гоголя, 112

до відповідачів: 1. Миргородська міська рада Полтавської області, 37600, м. Миргород, вул. Незалежності, 17

2. Фізична особа - підприємець РИБАЛКА Микола Миколайович, АДРЕСА_2

3. Фізична особа - підприємець КОЗАЧКО Галина Василівна, 37600, АДРЕСА_1

Про: визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та Рибалкою Миколою Миколайовичем і Козачко Галиною Василівною

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники:

від позивача - Сахно Є.В. (див. протокол);

від відповідача 1- Лисенко Р.О. (див. протокол);

від відповідача 2 - Перепелиця Є.І., Рибалка М.М. (див. протокол);

від відповідача 3 - Перепелиця Є.І., Козачко Г.В. (див. протокол).

15.02.2018 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, долучено їх до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна заява Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт" до відповідачів: 1. Миргородська міська рада Полтавської області, 2. Фізична особа - підприємець РИБАЛКА Микола Миколайович, 3. Фізична особа - підприємець КОЗАЧКО Галина Василівна про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та Рибалкою Миколою Миколайовичем і Козачко Галиною Василівною.

Позивач - ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт" наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність у Миргородської міської ради повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою площею 0,0322 га, що розташована в АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, та порушення встановленого законом порядку надання земельних ділянок в оренду, а також прав та законних інтересів позивача під час прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу вказаної земельної ділянки в користування за договором оренди № 11/418 від 16.08.2017 року.

Крім того, як на підставу визнання недійним договору оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017 року, що укладений між Миргородською міською радою Полтавської області та Рибалкою Миколою Миколайовичем і Козачко Галиною Василівною позивач вказує на самочинний характер будівництва нерухомого майна, що розміщене на території вказаної земельної ділянки.

Відповідач - Миргородська міська рада проти заявлених ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт" вимог заперечує, вказуючи на те, що договір оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017 р. укладено сторонами у відповідності до вимог чинного законодавства України. Крім того, у своїх поясненнях міська рада стверджує про відсутність факту порушення відповідачами прав та законних інтересів позивача з огляду на перебування спірної земельної ділянки у власності територіальної громади м. Миргорода та наділення відповідного органу місцевого самоврядування повноваженнями щодо її розпоряджання.

Відповідачі - ФОП Рибалка М.М. та ФОП Козачко Г.В. проти позову заперечують з підстав відсутності у позивача речових прав на земельну ділянку площею 0,0322 га, що розташована в АДРЕСА_3, кадастровий номер НОМЕР_1, що є об'єктом договору оренди № 11/418 від 16.08.2017 р.

Відповідачем - ФОП Рибалка М.М. подано заяву про зупинення провадження у даній справі до вирішення Полтавським окружним адміністративним судом справи № 816/2189/17 про визнання протиправним рішення Миргородської міської ради, яким скасовано п. 3 рішення від 04.08.2017 р. щодо надання в оренду Рибалці М.М. та Козачко Г.В. земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

У задоволенні вказаної заяви судом відмовлено, оскільки відповідачем - ФОП Рибалка М.М. не надано доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, а також з огляду на висновки Конституційного суду України щодо неможливості скасування чи зміни органом місцевого самоврядування власних рішень ненормативного характеру (актів одноразового застосування), викладені у рішенні № 7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

30.01.2016 року між ОСОБА_6, з однієї сторони та Рибалкою Миколою Миколайовичем та Козачко Галиною Василівною, з іншої, було укладено договір дарування № 263.

Відповідно до умов вказаного договору Дарувальник (ОСОБА_6.) подарував, а Обдаровувані (Рибалка М.М. та Козачко Г.В.) прийняли в дар, в рівних долях, по 1/2 (одній другій) частині кожен, нежитлову будівлю, кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходиться в АДРЕСА_3, загальною площею 39,6 кв.м., кадастровий номер НОМЕР_1.

19.02.2016 року сьомою сесією сьомого скликання Миргородської міської ради було прийнято рішення № 30. Відповідно до п. 1 останнього в зв'язку з відчуженням нерухомого майна вирішено припинити з ОСОБА_6 договір № 11/103 від 30 січня 2015 року оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 332 м.кв. за адресою: АДРЕСА_3, шляхом його розірвання за згодою сторін.

Також, даним рішенням вказану земельну ділянку (цільове призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, код КВЦПЗ - 03.08) зараховано до земель запасу.

Згідно зі ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Частиною 1 статті 377 Цивільного кодексу України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

У відповідності до зазначених норм ФОП Рибалка М.М. та ФОП Козачко Г.В. звернулись до Миргородської міської ради із заявами про передачу в оренду земельної ділянки, на якій знаходиться належне їм на праві спільної часткової власності нерухоме майно.

За результатом розгляду вказаних заяв 04.08.2017 року Миргородською міською радою прийнято рішення № 128, яким надано в оренду Рибалці М.М. та Козачко Г.В. земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1, цільового призначення - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування (код КВЦПЗ - 03.08), строком на п'ять років.

16.08.2017 року між Миргородською міською радою, з одного боку, та Рибалкою Миколою Миколайовичем та Козачко Галиною Василівною, з другого боку, було укладено договір оренди земельної ділянки № 11/418, відповідно до умов якого Орендодавець (Миргородська міська рада) надала, а орендарі (Рибалка М.М. та Козачко Г.В.) прийняли зазначену земельну ділянку у строкове платне користування.

Дослідивши обставини справи, зокрема, правовий режим спірної земельної ділянки, перевіривши достатність повноважень органу місцевого самоврядування для вирішення питання передачі земельної ділянки в оренду, а також дотримання сторонами процедури укладення відповідного договору оренди, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору оренди № 11/418 від 16.08.2017 р.

Так, відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

У відповідності до ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ст. 122 ЗК України).

Таким чином, органом, уповноваженим на надання у користування земель комунальної власності територіальної громади міста Миргорода, є Миргородська міська рада.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування визначений ст. 123 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень даної норми рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

формування нової земельної ділянки (крім поділу та об'єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Враховуючи, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3, площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1, не є новоствореною, а також те, що надання у користування вказаної земельної ділянки здійснювалось без зміни її цільового призначення (згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2015 р. вид використання земельної ділянки - для будівництва та обслуговування об'єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування), відповідачами дотримано встановлену законом процедуру укладення договору оренди земельної ділянки № 11/418 від 16.08.2017 р.

Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності у Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт" речового права на земельну ділянку, що є об'єктом договору оренди № 11/418 від 16.08.2017 р., чи законного інтересу щодо зазначеної земельної ділянки.

Так, ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт" стверджує, що передача земельної ділянки, що розташована у м. Миргород, по вул. Гоголя, 112, площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1, в оренду фізичним особам порушує права та законні інтереси позивача як постійного землекористувача вказаної земельної ділянки.

Однак, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.01.2015 р., земельна ділянка площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1, перебуває у власності територіальної громади міста Миргорода. Відомості щодо права постійного користування вказаним об'єктом нерухомості в Державному земельному кадастрі відсутні.

Також, судом встановлено, що між Миргородською міською радою та ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт" укладено 39 договорів оренди земельних ділянок, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3. Проте, земельна ділянка площею 0,0322 га, кадастровий номер НОМЕР_1, серед об'єктів користування за вказаними договорами не значиться. І саме ці договори засвідчують право користування позивача за спірною адресою на умовах оренди, а не постійного користування за Державноим актом на право постійного користування землею ПЛ № 78 від 02.08.1998 р.

Позивач, як на доказ наявності у Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт" права постійного користування земельними ділянками за адресою: АДРЕСА_3, також посилається на висновки, викладені у судових рішеннях у справі № 917/713/14 за позовом ПрАТ ЛОЗ "Миргородкурорт" до Миргородської міської ради про визнання недійсними рішень останньої.

Однак, відповідно до судових рішеннь у вказаній справі (зокрема, постанови Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 р.), в постійному користуванні санаторно-курортного комплексу "Миргород" АТ "Укрпрофздоровниця" (правонаступником якого є позивач) перебувало 150,9858 га землі згідно з планом користування, відповідно до державного акту ПЛ № 78 від 02.08.1998 р..

Таким чином, при розгляді зазначеної справи судом констатовано чинність Державного акта ПЛ № 78 від 02.08.1998 р. на право постійного користування землею у АДРЕСА_3 в певний проміжок часу в минулому. Натомість, доказів наявності законних підстав для здійснення Приватним акціонерним товариством лікувально-оздоровчих закладів "Миргородкурорт" права постійного користування спірною земельною ділянкою на час укладення договору оренди № 11/418 від 16.08.2017 р. позивачем не надано.

В матеріалах справи також відсутні докази, що підтверджували б самочинний характер будівництва нерухомого майна, що розміщене на території вказаної земельної ділянки. А отже, посилання на це позивача судом до уваги не приймаються.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240, розділом ХІ "Перехідні положення" ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Повний текст рішення складено 22.02.2018 р.

Суддя Г.І.Бунякіна

Примітка:

1. Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 241 ГПК України.

2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 256 ГПК України.