Суд
УХВАЛА

02 березня 2018 року

м. Київ

справа № 905/1227/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

розглянувши заяву Приватного підприємства "Автоелемент" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі № 905/1227/16

за позовом Приватного підприємства "Автоелемент"

до Маріупольської міської ради Донецької області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у м. Маріуполі Донецької області,

про стягнення 2 076 483,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2017 року заява Приватного підприємства "Автоелемент" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі № 905/1227/16 була подана до Верховного Суду України (згідно вхідного штампу ВСУ).

10.01.2018 з Верховного Суду України до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява Приватного підприємства "Автоелемент" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі № 905/1227/16.

За приписами підпункту 1 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

25.01.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу № 905/1227/16 було розподілено колегії суддів: Кушнір І.В. (головуючий), Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Ухвалою Верховного суду від 29.01.2018 заяву Приватного підприємства "Автоелемент" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15.02.2017 у справі № 905/1227/16 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків до 13 лютого 2018 року, оскільки скаржником не було додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

16.02.2018 на адресу суду скаржником надані докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Перевіривши доводи заявника та дослідивши додані до заяви матеріали, колегія суддів вважає, що заява є необґрунтованою з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.111-16 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній на момент подачі заяви про перегляд:

"Заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з таких підстав:

1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах."

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Як в постанові Вищого господарського суду, про перегляд якої подана заява, так і в наданих в якості прикладів інших постановах даного суду, саме в трактуванні приписів наведених в заяві статей Цивільного кодексу України, суд дійшов однакових висновків, що ці приписи допускають відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів за наявності трьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, збитків та їх розміру, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками).

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу місцевого самоврядування та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками.

Разом з тим, підставою відмови в позові в даній справі стало те, що з урахуванням предмета даного спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених фактичних обставин, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що знецінення грошових коштів позивача від інфляційних процесів в економіці держави не є результатом порушення прав позивача внаслідок прийняття органом місцевого самоврядування незаконних рішень, що вказує на відсутність усіх необхідних елементів для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Таким чином, суд фактично дійшов висновку про недоведеність наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і шкодою, про стягнення якої подано позов.

Разом з тим, в наведених для прикладу постановах суд встановлював наявність трьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, збитків та їх розміру, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками), виходячи з предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин по кожній з цих справ.

Заява про перегляд зазначеної постанови Вищого господарського суду України фактично зводиться до незгоди позивача з висновками постанови по даній справі щодо недоведеності наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і шкодою, про стягнення якої подано позов.

Таким чином, в заяві фактично йдеться не про неоднакове застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, а про невірний, на думку заявника, висновок Вищого господарського суду України щодо недоведеності наявності причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і шкодою, про стягнення, якої подано позов, та по суті з вимогою до Верховного Суду самостійно здійснити дослідження доказів по цій справі, їх переоцінку з встановленням по новому обставин справи, встановити за результатами такої переоцінки саме порушення, а не неоднакове застосування, Вищим господарським судом України норм матеріального права, що не входить до компетенції Верховного Суду, визначеної ст. ст. 111-14, 111-16 Господарського процесуального кодексу України в редакції, чинній до 15.12.2017.

Наведені заявником постанови Вищого господарського суду України по іншим, ніж оскаржувана, справам винесені з урахуванням власного предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог, встановлених судом фактичних обставин та досліджених доказів по кожній з цих справ, і не свідчать про подібність предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин та неоднакові правові висновки, тобто, неоднакове застосування норм матеріального чи процесуального права, а не неоднакову, в залежності від кожної конкретної справи, оцінку доказів та висновки за результатами такої оцінки, покладені в основу цих судових рішень.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), п. 1 п. 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), п. 1 ст. 111-16, ст. 111-21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка діяла до 15.12.2017), Верховний Суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у допуску справи № 905/1227/16 до провадження Верховного Суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

3. Ухвала є остаточною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський