ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10249/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби Н.В.

У справі:

за позовом Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №3" Дніпропетровської обласної ради м. Кривого Рогу, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 96 547,48 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Комунальна установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги №6" Криворізької міської ради (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №3" Дніпропетровської обласної ради" (далі відповідач) про стягнення 96 547,48 грн. заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобовязань в частині своєчасної сплати комунальних послуг.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2017 р. по справі № 904/10249/17 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.01.2018 р.

Згідно з пунктом 9 Розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 р. справу № 904/10249/17 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі та призначено підготовче засідання на 16.01.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.01.2018 р. розгляд підготовчого засідання відкладено на 08.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2018 р.

Представник позивача в судові засідання не зявився, до суду надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, до суду надіслав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 22.02.2018 р. прийнято судове рішення.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2012 р. між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди обєктів нерухомості комунальної власності міста №Зд-49 (далі Договір № Зд-49), за умов п. 1, якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі обєкт оренди) нежилі приміщення загальною площею 664,8 м2, на 1 та 2 поверхах будівлі поліклініки, розташований за адресою: мкр-н Всербратське-2, буд. 65 для використання під розміщення поліклініки балансоутримувачем якого є Комунальна установа "Центр первинної медико-санітарної допомоги №6" Криворізької міської ради (позивач - балансоутримувач). Обєкт оренди облаштований водопостачанням, водовідведенням, центральним опаленням, електромережею, тощо. Використання орендованого комунального майна не за призначенням забороняється.

Договір оренди вважається укладеним із моменту підписання його сторонами (п. 2.1. Договору №Зд-49).

Згідно з п. 2.2. Договору №Зд-49 вступ орендаря у платне строкове користування об'єктом оренди настає одночасно з підписанням акта приймання-передавання з балансоутримувачем, який треба оформити в 5-денний термін.

Пунктом 4.1. Договору №Зд-49 визначено, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує річну орендну плату у розмірі 1 грн. без ПДВ. Орендна плата перераховується на поточний рахунок балансоутримувача (50000, м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 2, МФО 805012, ЄДРОПОУ 37862109, р/р. 2555 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області м.Дніпропетровськ) щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного після сплачуваного. Балансоутримувач - бюджетна установа перераховує кошти до міського бюджету в розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Індекс інфляції визначається щомісячно Держкомстатом України. Розмір орендної плати може бути переглянуто в разі зміни методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством.

Згідно приписів п. 4.2. Договору №Зд-49 у термін до 15 днів від укладення договору оренди орендар окремо укладає Договір на одержання комунальних послуг, енергопостачання, послуг зв'язку безпосередньо з їх постачальником або балансоутримувачем.

Відповідно до п. 4.4. Договору №Зд-49 оплаті підлягає весь період строкового користування орендарем об'єктом оренди від дня вступу у строкове користування до фактичного повернення об'єкта оренди балансоутримувачу за актом.

Пунктом 4.5. Договору №Зд-49 передбачено, що орендар вносить орендну плату за користування об'єктом оренди незалежно від наслідків господарської діяльності.

29.05.2013 р. між Управлінням комунальної власності міста виконкому міськради та Комунальною установою "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" Криворізької міської ради укладена Додаткова угода про припинення дії Договору оренди від 16.05.2012 р. №Зд-49 відповідно до якої дана угода набирає чинності з моменту укладення та застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 11.03.2013 року.

16.05.2012 року між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладений Договір № 8 про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю (далі Договір № 8) у відповідності до п. 1.1. якого балансоутримувач надає комунальні послуги (при відсутності прямих договорів з постачальниками комунальних послуг), а орендар приймає та сплачує надані йому комунальні послуги.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 8 орендар повинен оплати рахунок за послуги до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на поточний рахунок балансоутримувача.

Цей Договір набирає чинності з моменту укладення та застосовується до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме: з 01.01.2012 р. по 31.12.2013 р. (п. 5.1. Договору № 8).

На виконання умов Договору № 8 позивач виставив відповідачу рахунки на оплату теплопостачання у сумі 178 132,10 грн., водопостачання у сумі 976,68 грн. та електроенергія у сумі 16 815,94 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Також між сторонами підписані та скріплені печатками без зауважень акти про виконання робіт, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором №8 в частині сплати за комунальні послуги виконав частково, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем яка складає 96 547,48 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за

відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки визначає Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статей 12, 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги поділяються за: функціональним призначенням; порядком затвердження цін/тарифів.

Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо-та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; виконавець - це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач комунальних послуг зобов'язаний укласти договір та оплачувати спожиті комунальні послуги.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону "Про житлово-комунальні послуги" обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно матеріалів справи, відповідач протягом терміну дії Договору № 8 споживав послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення.

На момент розгляду справи доказів сплати заборгованості у розмірі 96 547,48 грн. відповідачем не надано, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 96 547,48 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем платіжним дорученням № 551 від 13.11.2017 р. сплачено судовий збір в розмірі 1684,00 грн. Ціна позову по даній справі становить 96 547,48 грн. тобто судовий збір повинен сплачений у сумі 1600,00 грн. (станом на дату подачі позову 11.12.2017 р.)

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне роз'яснити, що сума сплаченого судового збору у розмірі 84,00 грн. повертається з державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Судовий збір у справі покладається на відповідача згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального закладу "Криворізька міська лікарня №3" Дніпропетровської обласної ради (50000, Дніпропетровська, область , м. Кривий Ріг, вул. Пушкіна, 13К; ) на користь Комунальної установи "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 2; ) 96 547,48 грн. (девяносто шість тисяч пятсот сорок сім грн. 48 коп.) заборгованості, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Комунальній установі "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Визволення, 2; ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 84,00 грн. (вісімдесят чотири грн. 00 коп.), перерахований згідно платіжного доручення № 551 від 13.11.2017 р., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 904/10249/17.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_1

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України "27" лютого 2018 р.