ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018 справа № 905/1958/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (судді-доповідача): суддів: Стойка О.В., Зубченко І.В. , Радіонова О.О. ,
при секретарі судового засідання за участю представників сторін: від позивача: від відповідача: Склярук С.І. Карпов П.П., за довіреністю; Стонога С.В., за довіреністю; Шнурок С.В., за довіреністю; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область
на рішення Господарського суду Донецької області
від30.11.2017 (підписано 30.11.2017)
у справі№ 905/1958/17 (головуючий Левшина Г.В., судді Матюхін В.І., Ніколаєва Л.В.)
за позовомКомунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м. Слов'янськ, Донецька область
доФізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область
простягнення заборгованості в розмірі 21 495,96 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року до господарського суду звернулось Комунальне підприємство Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м. Слов'янськ, Донецька область (Позивач) із позовом до Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область (Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 21 495,96 грн. за безоблікове водокористування.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.11.2017 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, ненаданням оцінки доказам та поясненням Відповідача, чим було порушено принципи рівності сторін.

Зокрема, скаржник вважає, що спірне підключення не є самовільним приєднанням до системи водопостачання Позивача у зв'язку з тим, що вказане підключення було виконано ще з 2006 року, з цього періоду договір на водопостачання та водовідведення з Позивачем переукладався на кожний наступний рік. Зауважує, що у 2017 році цей договір був укладений лише на І квартал 2017 року, проте після закінчення строку дії договору стан приєднання не змінювався, встановлений належним чином прилад обліку не був демонтований, водопостачання не перекривалось. Також Відповідач зауважив, що внутрішні мережі будівлі Позивачем не обстежувались, факт водокористування не встановлювався.

Також, Відповідач зазначає, що останні чотири роки отримує питну воду та сплачує за неї іншій особі, що відомо Позивачеві, вважає, що суд прийшов до невірного висновку, що доказом несанкціонованого підключення до мереж Позивача є відсутність договору, оскільки зазначене на думку Відповідача не свідчить про самовільне підключення до мереж водопостачання. Крім того, апелянт стверджує, що Позивачем взагалі недоведений факт підключення Відповідача саме до мереж Позивача, останнім недоведений також і факт того, у кого на балансі знаходяться спірні водопровідні мережі.

В процесі підготовки справи до розгляду від Позивача 03.01.2017 на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив, яким останній проти задоволення апеляційної скарги заперечує, посилаючись на те, що самовільне підключення було виявлено 11.07.2017, тобто в момент, коли жодних договірних відносин між сторонами не існувало, а в серпні 2012 році Позивачем була прокладена інша труба, діаметром 110/10 мм, яка не відповідає проектній документації Відповідача. Також зауважує, що водопостачання Відповідачу за період березень - липень 2017 року надає ДП "Слов'янський курорт", а у Позивача до виявлення незаконної врізки згідно акту від 11.07.2017 Відповідач споживав воду незаконно.

Від Відповідача на виконання вимог ухвали Донецького апеляційного суду від 22.01.2018 надійшли письмові пояснення, до яких додані копії документів, що є в матеріалах справи, а також копію листа ДП "Слов'янськурорт" від 18.10.2017, яким останній повідомив Відповідача про те, що ДП "Слов'янськурорт" не є виробником послуг з питного централізованого водопостачання, а також про припинення надання таких послуг з 01.01.2018 року, запропоновано укласти договір з Позивачем.

В судовому засіданні представники Позивача вважали рішення суду законним та обґрунтованим, просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Також заперечили проти долучення до матеріалів справи копії листа ДП "Слов'янськурорт" від 18.10.2017, оскільки це не стосується предмету спору.

Відповідач в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав клопотання, яким вимоги апеляційної скарги підтримував в повному обсязі, розгляд справи просив проводити у його відсутності, у зв'язку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за наявними в справі матеріалами у відсутності Відповідача.

Заслухавши пояснення представників Позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вищезазначеним судовим рішенням в межах даної справи були встановлені наступні обставини:

- укладення 01.01.2017 між сторонами договору №400 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого Позивач подає по своїм водопровідним мережам питну воду до водопровідного вводу Відповідача в межах узгоджених розрахункових обсягів, зазначених в п. 2.3 цього Договору та з урахуванням технічних можливостей Позивача , а Відповідач - приймає узгоджений обсяг води, використовує її та оплачує послуги з централізованого водопостачання Позивачу згідно діючих тарифів, умов цього Договору, Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" № 2918-ІІІ від 10.01.2002, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 за № 936/15627;

- встановлення дії Договору до 31.03.2017 та факт відсутності додаткової угоди про продовження строку його дії;

- відсутність погодження у Договорі розрахункового обсягу споживаної води;

- відсутність договірних відносин між сторонами на час виявлення (11.07.2017) самовільного підключення (несанкціонованої врізки) до водопровідних мереж Позивача по вул. Г. Матвєєва у водопровідному колодязі на зеленій зоні Відповідача кафе "Цезарь".

Обґрунтовуючи позовні вимоги Позивач посилався на те, що 11.07.2017 під час проведення обстеження водопровідних мереж по вул. Г. Матвєєва у водопровідному колодязі на зеленій зоні останнім було виявлено несанкціоновану врізку Відповідача кафе "Цезарь" до мережі міського централізованого водопостачання КП "Словміськводоканал", внаслідок чого було складено акт.

Актом засвідчено, що стіни водопровідного колодязя виконані з цегли, у колодязі наявний пожежний гідрант, врізка виконана пластиковою трубою діаметром 20 мм, встановлений вентиль чавунний ду 20мм, водопостачання припинено шляхом видимого розриву труби вводу у водопровідному колодязі, вентиль на трубі опломбований пломбою № С33546106.

Акт виконаний частково машинописним текстом із рукописним зауваженням щодо присутності працівників поліції та припинення водопостачанням, з чого вбачається, що акт на місці не складався. А був виготовлений заздалегідь.

Інших доказів правопорушення у вигляді самовільного приєднання до водопостачання Позивачем не надано.

На підставі викладеного, позивачем відповідно до п.п. 3.3., 3.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила), Позивачем було здійснено розрахунок за спожиту питну воду у липні 2017 року за пропускною здатністю труби вводу діаметром 20 мм та швидкістю руху води у ній 2м/сек, який разом з рахунком на оплату 21 495,96 грн. було направлено Відповідачу листом від 14.07.2017 №1596/09.

Через відмову Відповідача сплатити зазначену суму Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення її з Відповідача у якості заборгованості, що обґрунтовує вищенаведеними пунктами Правил та спираючись на зазначений акт.

Відповідач, спростовуючи факт самовільного приєднання до мережі зазначає, що вказане підключення було виконано ще з 2006 року за проектом водопостачальника, що надавав послуги у той час, з цього періоду договір на водопостачання та водовідведення з ним, а після цього і з Позивачем, переукладався на кожний наступний рік, про що свідчать наявні в матеріалах справи договори.

Крім того, Відповідач вказує на те, що на об'єкті встановлений належним чином опломбований лічильник води КВ-1,5 зав. № 035464, стан якого навіть не перевірявся Позивачем, Відповідач має особовий рахунок "400" й належним чином сплачує послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідач також вказує на те, що з 2013 року ним був укладений договір з ДП "Слов'янськурорт", оскільки потужності водопостачання Позивача виявились недостатніми, у зв'язку з чим в договорах з Позивачем почав узгоджуватись лише обсяг водовідведення, проте водопостачання залишилося обліковим, але фактично не здійснювалось.

Крім того, Відповідач зазначає, що у 2017 році Договір був укладений лише на І квартал 2017 року - до 31.03.2017, проте а ні водопостачання, а ні водовідведення не припинялись, засіб обліку демонтований не був, рахунки за водовідведення на оплату виставлялись Позивачем, які Відповідачем оплачувались в повному обсязі, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії квитанцій.

Категорично заперечуючи проти наявності такого порушення та в обґрунтування правомірності своєї поведінки Відповідач в суді першої інстанції надав:

- копії робочого проекту зі схемою приєднання водопостачання, що виконаний Виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Слов'янська, технічних умов на водопостачання, та відвід стоків від будівлі Відповідача за спірною адресою (а.с.22-27), за змістом яких підключення виконано саме від водопровідного колодязя перед будівлею по вул. Г. Матвеєва;

- копії договорів на водопостачання та водовідведення за зазначеною адресою, з розрахунковим обсягом води, що споживається та відводиться від 01.01.2008 року за №133, від 01.01.2010, від 01.01.2011 за №400, від 01.01.2012 за №400, зі змісту яких також вбачається наявність у споживача водоміру;

- копії договорів аналогійного змісту на водопостачання та водовідведення, проте без узгодження обсягу води що споживається - від 01.01.2013 за №400, додаткових угод від 01.01.2014 та від 01.01.2016 щодо продовження дії Договору на наступний період, договору №400 від 01.01.2017 (а.с.58-68);

- бухгалтерських документів (квитанцій, актів), що підтверджують виконання сторонами зазначених договорів, зокрема, оплати за воду у 2017 році після закінчення строку дії останнього Договору (а.с.69-104).

Задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з мотивів доведеності Позивачем факту встановлення самовільного підключення Відповідача до мереж водопостачання Позивача, на підставі чого була нарахована заявлена до стягнення спірна сума.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції, з чим погоджується судова колегія, вірно встановлено, що правовідносини сторін регулюються нормами ст. 173 Господарського кодексу України, ст. 509 Цивільного кодексу України, Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" № 2918-ІІІ від 10.01.2002, Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 1875-ІV від 24.06.2004, Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190.

Разом з тим, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем доведений факт самовільного підключення Відповідача до мереж водопостачання Позивача, за наступних підстав.

Відповідно до п. 3.2. Правил № 190, водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Згідно до п. 4.3 Правил № 190, забороняється будь-яке самовільне приєднання об'єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Таким чином, визначальним для вирішення даного спору є встановлення обставин порушення відповідачем вимог Правил №190, а саме - факту самовільного приєднання Відповідачем до системи централізованого водопостачання та водовідведення. При цьому, у відповідності до статті 74 ГПК України, обов'язок довести такі обставини покладається на Позивача.

Як зазначив Позивач в судовому засіданні апеляційної інстанції, в серпні 2012 року на спірному об'єкті мала місце заміна труби, після чого Відповідач відмовився від послуг Позивача та отримував послуги з водопостачання від ДП "Слов'янськурорт", а Позивач надавав Відповідачу послуги лише з водовідведення, умовами Договору надання Відповідачу послуг з централізованого водопостачання не узгоджувалось.

Проте доказів такої зміни узгодженої за договором між сторонами схеми водопостачання Позивачем не надано. Посилання Відповідача на довідку власного працівника (бухгалтера), не може бути взято до уваги у якості належного доказу зміни сторонами умов Договору в частині приєднання водопостачання. Будь-яких актів з цього приводу сторонами не складалось, Відповідач таку подію не підтверджує.

Отже наданий Позивачем на підтвердження встановлення факту самовільного приєднання Відповідачем до системи централізованого водопостачання та водовідведення Акт технічного обстеження від 11.07.2017 не може слугувати достатнім та належним доказом порушення з боку Відповідача, оскільки не узгоджений останнім, а складений Позивачем в однобічному порядку, він складений заздалегідь, а не в момент дослідження колодязя, меж балансової належності він не відображає, мереж Відповідача не стосується, а містить лише висновок, яким Позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Факт підписання такого акту працівниками поліції не додає зазначеному акту додаткової доказової ваги, оскільки вони не є фахівцями в області житлово-комунальних послуг, їх присутність не передбачена умовами Договору між сторонами, а також вони не склали будь-якого документу та не відреагували у встановленому законом порядку у разі встановлення певного правопорушення.

Надана Позивачем копія схеми до акту обстеження від 11.07.2017 не може розцінюватись у якості належного доказу, оскільки вона складена самим Позивачем в однобічному порядку при відсутності доказів зміни схеми приєднання Відповідача за Договором у 2012 році.

Крім того, згідно пояснень представника Позивача на спірній трубі розташовані лічильники інших споживачів, акту (схеми) розмежування балансової належності точок передачі послуг з водопостачання та водовідведення до виявленої 11.07.2017 врізки Позивачем не надано.

Твердження Позивача, що оскільки договір про надання послуг з водопостачання між сторонами не укладався, на абонентському обліку Позивача Відповідач не перебував, а тому водокористування ним є безобліковим спростовуються матеріалами справи.

Отже судова колегія не погоджується з доводами суду першої інстанції, щодо доведення та встановлення факту самовільного приєднання та безоблікового водокористування з боку Відповідача, а отже й підстави для застосування п.п. 3.3, 3.4 Правил №190 - відсутні.

За таких підстав Позивачем не доведено і протягом розгляду справи не встановлено обставин, через які на Відповідача слід покласти обов'язок по оплаті грошових коштів, які вимагає стягнути Позивач.

Отже судова колегія вважає, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості за безоблікове водокористування в сумі 21 495,96 грн. - задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2017 у справі № 905/1958/17 слід скасувати через недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також порушення вищенаведених норм матеріального права.

По справі слід прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м. Слов'янськ, Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 21 495,96 грн. - відмовити.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на Позивача, стягнувши з останнього на користь Відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 760,00 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2017 у справі № 905/1958/17 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м.Слов'янськ, Донецька область до Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 21 495,96 грн. - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства Слов'янської міської ради "Словміськводоканал", м.Слов'янськ, Донецька область на користь Фізичної особи-підприємця Шаошвілі Артура Абрамовича, м. Слов'янськ, Донецька область судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1 760,00 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 19.02.2018.

Головуючий (суддя-доповідач) О.В. Стойка

Судді: І.В. Зубченко

О.О. Радіонова