ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

01 березня 2018 року м. ОдесаСправа № 916/2617/17

Одеський апеляційний господарський суд у складі:

судді-доповідача Л.В. Поліщук,

суддів М.А. Мишкіної, С.В. Таран,

секретар судового засідання - О.В. Клименко,

за участю представників:

від позивача: А.М. Романенко,

від відповідача: К.О. Данилов,

розглянувши заяву про самовідвід судді М.А. Мишкіної

в апеляційному проваджені за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

на рішення господарського суду Одеської області від 13 грудня 2017 року

у справі № 916/2617/17

за позовом Приватного акціонерного товариства „Одеський портовий холодильник"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про визнання недійсним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Одеський портовий холодильник" звернулося з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області про визнання недійсним наказу №246 від 23.03.2009р., виданого Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області з дня його прийняття.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.12.2017р. позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило його скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р. (суддя-доповідач Л.В. Поліщук, судді М.А. Мишкіна, С.В.Таран) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області.

02.02.2018р. ухвалою Одеського апеляційного господарського суду розгляд справи призначено на 01.03.2018р.

01.03.2018р. від судді М.А. Мишкіної надійшла заява про самовідвід на підставі п.5 ч.1 ст.35 ГПК України.

Заява обґрунтована тим, що спір за позовом Приватного акціонерного товариства „Одеський портовий холодильник" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області про визнання недійсним та скасування наказу розглядався Одеським окружним адміністративним судом. Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2017р. у справі №2а-7876/10/1570 позов задоволено. В подальшому ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2017р. постанову суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2017р. ухвалена суддею ОСОБА_1, яка є донькою судді М.А.Мишкіної. Отже, участь у розгляді справи №916/2617/17 судді М.А.Мишкіної може викликати сумніви щодо об'єктивності та неупередженості при розгляді нею даної справи.

Розглянувши викладені в заяві доводи про самовідвід, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді.

Згідно з ч.ч.1,2,9 ст.39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

У Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод" (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (пункт 1 стаття 6).

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішнiй вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschildt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A, No. 154, p. 48).

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що "суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений" (пункт 3 Європейського статуту судді), з метою запобігання виникнення у сторін сумнівів щодо неупередженості судді М.А. Мишкіної при розгляді даної справи, заява про самовідвід судді підлягає задоволенню.

На підставі ч.2 ст.40 ГПК України у разі задоволення заяви про відвід одному або декільком суддям, які розглядають справу колегіально, справа розглядається в тому самому суді таким самим складом колегії суддів із заміною відведеного судді або суддів, або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.35, 38-40, 234, 235, 281 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву судді М.А. Мишкіної про самовідвід від 01.03.2018р.

2.Справу передати на повторний перерозподіл.

Суддя-доповідач Л.В. Поліщук

Суддя М.А. Мишкіна

Суддя С.В. Таран