КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р. Справа№ 910/22484/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Кравченко Х.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р.

у справі №910/22484/17 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік"

до Публічного акціонерного товариства "УКРЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 23 236,75 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "УКРЗАЛІЗНИЦЯ" про стягнення 23 236,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі №910/22484/17 позовну заяву та додані до неї матеріали повернуто заявнику без розгляду на підставі п.п. 2,4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.01.2018р. апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя), Смірнова Л.Г., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2018р. відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 15.02.2018р.

Представники сторін до судового засідання, що відбулось 15.02.2018р., не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов'язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

При цьому, положеннями вказаної статті передбачено право, а не обов'язок суду відкласти апеляційний розгляд справи. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд вказав на те, що у позовній заяві позивачем не вказано власне повне найменування та повне найменування відповідача, чим порушено вимоги статті 54 ГПК України щодо форми позовної заяви. Крім цього, судом не прийняте надане позивачем до матеріалів позовної заяви платіжне доручення №3617 від 07.12.2017р., як належний доказ сплати судового збору, оскільки воно не відповідало вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні.

Колегія суддів не погоджується з наведеними судом першої інстанції підставами для повернення позовної заяви з таких мотивів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (на час винесення оскаржуваної ухвали) встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Колегією суддів встановлено, що на першій сторінці позовної заяви, яка містить відбиток реєстраційного вхідного штемпелю Господарського суду міста Києва в графі позивач зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" з посиланням на код ЄДРПОУ та адресу; в графі відповідач зазначено ПАТ «Укрзалізниця» з посиланням на код ЄДРПОУ та адресу. До матеріалів справи також додано Витяг з єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб, в якому зазначено повне, і скорочене найменування відповідача.

Поряд з цим, в абз. 9 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. зазначено, що повне найменування і поштові адреси сторін можуть бути з'ясовано безпосередньо у судовому засіданні.

Відтак, за оцінкою колегії суддів, у суду першої інстанції було достатньо підстав, щоб встановити повну та скорочену назви учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України (на час винесення оскаржуваної ухвали), суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, у відповідності до підпункту 2.21 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Водночас відсутність таких відомостей не є підставою для повернення позовної заяви (заяви, скарги), оскільки суд самостійно перевіряє сплату позивачем (заявником, скаржником) належної суми судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, розмір сплаченої позивачем суми судового збору за платіжним дорученням №3617 від 07.12.2017р. на суму 1 600,00 грн. за подання позовної заяви майнового характеру відповідає вимогам п.п. 2 п. 2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом (09.12.2017р.).

Посилання суду на те, що вказане платіжне доручення не відповідає вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України №22 від 21.01.2004р., колегією суддів до уваги не приймається, оскільки в переліку обов'язкових реквізитів Інструкції щодо підпису відповідальних осіб платника та печатки підприємства, в разі здійснення розрахунків за допомогою системи клієнт-банк із застосуванням електронних розрахункових документів, не міститься.

При цьому в оскаржуваній ухвалі суду відсутні посилання на дані електронної системи «Діловодство спеціалізованого суду», з яких би вбачалося, що станом на момент надходження позовної заяви господарським судом вже прийнято до провадження іншу позовну заяву цього ж товариства, судовий збір за подання якої сплачено за платіжним дорученням №3617 від 07.12.2017р.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом помилково було повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" на підставі п.п. 2,4 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали).

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду першої інстанції - скасуванню, оскільки прийнята з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч. 3 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній на момент прийняття даної постанови) у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 240, 269, 271, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Портінвест Лоджистік" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі №910/22484/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017р. у справі №910/22484/17 скасувати.

3. Матеріали справи №910/22484/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

М.А. Руденко