РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2018Справа № 910/23152/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон сталь» про стягнення 54 017,64 грн., за участю представника позивача - Носарєва І.В., довіреність №9 від 15.02.2018 року, відповідача - не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 53 540,18 грн. попередньої оплати, 160,62 грн. пені та 316,84 грн. 3% річних у зв'язку з невиконанням зобов'язання з поставки товару за договором поставки №185/17 від 15.08.2017 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.12.2017 року відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 19.02.2018 року.

19.02.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.09.2017 р. між Приватним акціонерним товариством "Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» (покупець) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Легіон сталь» (постачальник) було укладено договір поставки №185/17 (далі - договір), згідно умов якого постачальник зобов'язаний поставити покупцеві металопрокат, іменований надалі «товар», в кількості, якості й асортименті, зазначених рахунках, що виставляються постачальником або у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.1. договору).

У відповідності до п. 4.1. договору покупець зобов'язаний передоплатою сплатити продавцю за товар в розмірі 100% на поточний рахунок постачальника.

Згідно п. 2.6. договору строк поставки товару - 5 банківських днів після зарахування 100% передоплати.

Відповідно до специфікації №1 до договору загальна сума товару на момент підписання цього договору складає: 53 540,18 грн. з ПДВ. Поясненнями позивача, а також наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2814 від 18.09.2017 року на суму 53 540,18 грн. підтверджується факт здійснення позивачем передоплати за договором поставки №185/17 від 15.08.2017 року у розмірі 53 540,18 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання здійснивши попередню оплату відповідно до умов договору, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з передачі товару у власність позивача або повернення попередньої оплати у розмірі 53 540,18 грн.

03.11.2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення попередньої оплати у розмірі 53 540,18 грн., докази направлення якої містяться в матеріалах справи.

Доказів поставки товару на спірну суму або повернення вказаних коштів відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного Кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення 53 540,18 грн. суми попередньої оплати є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Положеннями Частини 3 ст. 693 ЦК України встановлено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, а є наслідком порушення ним зобов'язання з поставки товару. За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні ст. 625 ЦК України. Аванс - це спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати.

Окрім того, умовами договору поставки №185/17 від 15.08.2017 року не встановлений обов'язок постачальника сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

За таких обставин, позовна вимога про стягнення 3% річних в сумі 316,84 грн. у зв'язку із неповерненням відповідачем суми попередньої оплати, яка була виплачена позивачем відповідачу згідно умов договору поставки №185/17 від 15.08.2017 року є необґрунтованою, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором, не вважається грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 ЦК України, і тому в позові в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно пункту 6.1. договору постачальник несе відповідальність у разі порушення строків поставки товару, у випадку прострочення поставки постачальник сплачує пеню в розмірі 0,3% від суми невиконаного зобов'язання.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань позивачем нараховано 160,62 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 160,62 грн. - пені у зв'язку з порушенням строків поставки товару на підставі ст. 230 ГК України та п. 6.1. договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Легіон сталь» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 16, оф.8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Пиво-безалкогольний комбінат «Радомишль» (12201, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Микгород, 71; ) 53 540 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот сорок) грн. 18 коп. основного боргу, 160 (сто шістдесят) грн. 62 коп. пені та 1 584 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 20.02.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна