КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/18610/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Горобець Д.Г. довіреність №2 від 11.01.18

від відповідача 1: Житник О.В. довіреність №364 від 30.01.18

від відповідача 2: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

на рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року (повний текст складено 13.12.2017 р.)

у справі № 910/18610/17 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті"

до 1. Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікс"

про визнання права та визнання відсутнім права, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікс" про визнання права ТОВ "Лайк Сіті" вимагати від ТОВ "Юнікс" сплати суми боргу за Кредитним договором №4Ю14262Д від 29.07.2014р. в розмірі 951065502,31 грн., який був сплачений ТОВ "Лайк Сіті" на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за ТОВ "Юнікс" та визнання відсутнім у ПАТ КБ "Приватбанк" права вимагати від ТОВ "Юнікс" сплати суми боргу за Кредитним договором №4Ю14262Д від 29.07.2014р. в розмірі 951065502,31 грн., який був сплачений ТОВ "Лайк Сіті" на користь ПАТ КБ "Приватбанк" за ТОВ "Юнікс" (а.с. 12).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як поручителем за Договором поруки № 4Ю14262Д/П від 20.10.2016 р. виконано обов'язок боржника (ТОВ "Юнікс") перед кредитором (ПАТ КБ "Приватбанк") за Кредитним договором № 4Ю14262д від 29.07.2014р. шляхом сплати заборгованості в розмірі 951065502,31 грн., у зв'язку з чим, за доводами позивача, відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, проте відповідачі не визнають факт погашення позивачем зазначеного боргу та факт переходу до позивача права вимоги за договором поруки № 4Ю14262Д/П від 20.10.2016 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі № 910/18610/17 у позові відмовлено. Стягнуто з ПАТ КБ "Приватбанк" в дохід Державного бюджету України штраф за ухилення від вчинення дій, покладених на нього господарським судом, у розмірі 1000,00 грн. (а.с.60-70).

14 грудня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" звернулась з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі № 910/18610/17, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити (а.с. 76).

Апелянт зазначає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2018 року, апеляційна скарга ТОВ "Лайк Сіті" у справі №910/18610/17 передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

15 січня 2018 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі №910/18610/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 13 лютого 2018 року.

У судовому засіданні 13 лютого 2018 року представник ТОВ "Лайк Сіті" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник ПАТ "Приватбанк" у судовому засіданні 13 лютого 2018 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник ТОВ "Юнікс" у судове засідання 13 лютого 2018 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою ПАТ "Укрпошта" про причину повернення поштового відправлення "за закінченням встановленого строку зберігання" ухвали про відкриття апеляційного провадження і призначення справи до розгляду, направленої на повідомлену адресу вказаної сторони (а.с. 81).

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 3 ст. 120 ГПК України).

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду явка сторін обов'язковою не визнавалась і учасників процесу попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами і така неявка представника відповідача-2 не перешкоджає всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представника відповідача-2.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права та надавши сторонам прийняти участь у судових дебатах, встановила наступне.

20 жовтня 2016 року між ТОВ "Лайк Сіті" (далі - позивач), як поручителем та ПАТ комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач-1), як кредитором укладено Договір поруки № 4Ю14262Д/П (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання ТОВ "Юнікс" (далі - відповідач-2), як боржником своїх зобов'язань за кредитним № 4Ю14262Д (далі - Кредитний договір) від 29.07.2014 та за Кредитним договором № 4Ю14267И від 06.08.2014, а саме - з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитних договорів (а.с. 13).

Згідно з пунктами 4, 5 та 6 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники у сумі заборгованості за кредитом та у сумі відсотків за користування кредитом на умовах та в терміни, відповідно до Кредитного договору. У випадку невиконання боржником п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього Договору.

Відповідно до п. 8 Договору поруки, до поручителя, що виконав обов'язки боржника за Кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно з п. 10 Договору поруки, кредитор зобов'язаний у випадку виконання поручителем обов'язку боржника за Кредитним договором передати поручителю впродовж 5 робочих днів банку з моменту виконання обов'язків належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують обов'язки боржника за Кредитним договором.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками і діє до повного виконання зобов'язань за цим Договором (п. 11 Договору поруки).

Цей Договір укладено/підписано із використання електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатом ключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ "Приватбанк" в порядку, передбаченому Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Законом України "Про електронний цифровий підпис", а також на підставі угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 24.02.2016, укладеної сторонами (п. 17 Договору поруки).

Відповідно до платіжного доручення № 1384 від 20.10.2016 р. з призначенням платежу "исполнение обязательств по кред.договору № 4Ю14262Д от 29.07.14 согласно договора поручительства № 4Ю14262Д/П от 20.10.2016 г." позивач сплатив на користь ПАТ КБ "Приватбанк" 951065502,31 грн. (а.с. 14).

Вказані обставини вірно встановлено судом першої інстанції та сторонами не заперечуються, інших обставин справи та доказів їх існування сторонами до матеріалів справи надано не було.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Звертаючись зі вказаним позовом позивач зазначає, що він як поручитель за Договором поруки № 4Ю14262Д/П від 20.10.2016 р. виконав обов'язок боржника перед кредитором за Кредитним договором № 4Ю14262д від 29.07.2014р. шляхом сплати заборгованості в розмірі 951065502,31 грн., у зв'язку з чим відповідно до ст.ст. 512, 514, 556 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов'язанні, проте, на думку позивача, відповідачі не визнають факт погашення позивачем зазначеного боргу та факт переходу до позивача права вимоги за договором поруки № 4Ю14262Д/П від 20.10.2016 р.

Крім того у апеляційній скарзі позивач зазначає, що: "у разі виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника, що відповідає нормам ч. 1 ст. 556 ЦК України. 27.01.2017 р. позивач звернувся з листом до відповідача-2 щодо повного виконання останнього зобов'язання перед відповідачем-1, однак відповідач-2 не визнає факт такого погашення та факт переходу прав кредитора до позивача та відмовляється діяти у визначений законом спосіб. Позивач зазначає, що факт визнання відповідачем-1 погашення позивачем боргу автоматично має наслідком визнання відсутності у відповідача-1 права вимагати від відповідача-2 сплати вказаної суми та визнання у позивача такого права вимоги до відповідача-2."

З'ясувавши обставини справи та перевірку їх доказами з урахуванням доводів сторін, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

За приписами ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; /…/. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

З умов Договору поруки вбачається, що у випадку невиконання боржником п. 1 цього Договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням порушеного зобов'язання. Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмові вимозі кредитора, впродовж 5 календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п. 5 цього Договору.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження пред'явлення відповідачем-1 майнових вимог до поручителя, як і не містять будь-яких доказів на підтвердження наявності порушеного зобов'язання станом на момент сплати позивачем грошових коштів відповідачу-1, як не містить і доказів на підтвердження обсягу зобов'язань відповідача-2 станом на момент сплати позивачем відповідних коштів на рахунок позивача.

У відповідності до п. 8 Договору поруки до поручителя, що виконав обов'язки боржника за кредитним договором, переходять всі права кредитора за Кредитним договором і договору(ам) застави (іпотеки), укладеним в цілях забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором за Кредитним договором у частині виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Правовий аналіз норм ч. 2 ст. 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що наслідки, передбачені в цій нормі, настають лише в разі повного виконання поручителем забезпеченого порукою кредитного зобов'язання. Цей висновок узгоджується з положенням п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України, яке передбачає подібний спосіб заміни кредитора в зобов'язанні внаслідок виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Часткове виконання поручителем зобов'язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 23.09.2015 у справі № 6-466цс15 та від 07.10.2015 у справі № 6-932цс15.

Поряд з цим позивачем не доведено того, що ним було повністю виконано зобов'язання з повернення кредитів та сплати відсотків за користування ними, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження обсягу таких зобов'язань та строків їх виконання.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачами не визнаються або оспорюються обставини щодо сплати позивачем на користь ПАТ КБ "Приватбанк" коштів у розмірі 951065502,31 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Юнікс" за Кредитним договором №4Ю14262Д від 29.07.2014 р.

Матеріали справи не містять будь-яких вимог позивача до будь-кого з відповідачів, чи вимог будь-кого з відповідачів до позивача з яких можливо було б встановити факт порушення чи невизнання прав відповідача у вказаних правовідносинах.

Не доказом невизнання відповідачем-2 наявності прав позивача лист № 22 від 27.01.2017 р. позивача до відповідача-2, оскільки матеріали справи не містять, як доказів направляння вказаного листа відповідачу-2, так і отримання його останнім.

Отже, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення або невизнання відповідачами його прав або охоронюваних законом інтересів, а тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі за визначених позивачем обставин.

Враховуючи те, що в частині відмови у залученні третіх осіб, відмови у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду та в частині накладення на відповідача-1 штрафу, апелянтом рішення суду першої інстанції не оскаржено, підстави надавати оцінку зазначеним вимогам та висновкам суду першої інстанції у вказаній частині у колегії суддів в силу вимог ч. 1 ст. 269 ГПК України - відсутні.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 р. N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі № 910/18610/17 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі №910/18610/17 задоволенню не підлягає.

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайк Сіті" на рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі № 910/18610/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05 грудня 2017 року у справі № 910/18610/17 залишити без змін.

3. Справу №910/18610/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко

Дата складення повного тексту - 14.02.2018 р.