Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/7246/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Катеринчук Л.Й.,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В.

представник позивача не з'явився, повідомлений належним чином,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредит Ту Ю»,

представник відповідача - Ільяшов Б.М.,

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В.,

на постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017

у складі колегії суддів: Калатай Н.Ф. (головуючий), Сітайло Л.Г., Баранець О.М.

та на рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017

у складі судді Зеленіної Н.І.

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Ту Ю»

про стягнення 447 688, 42 грн, та встановив:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи

1. 25.07.2016 позивач як агент та відповідач як кредитор уклали договір № 25072016/1 про здійснення інформаційно-консультаційної діяльності у сфері споживчого кредитування (далі - Договір), у пункті 1.1 якого погодили, що відповідно до умов Договору позивач зобов'язується за дорученням відповідача від його імені та в його інтересах здійснювати наступні юридичні дії (далі - Послуги або Доручені дії):

- інформувати Клієнтів про умови споживчого кредитування та кредитні продукти, що діють у відповідача;

- отримувати від Клієнта у письмовій формі затвердженого у відповідача зразка згоду (дозвіл) на обробку його персональних даних;

- встановлювати особу Клієнта на підставі паспортного документу та картки платника податків (довідки про присвоєння ідентифікаційного номера);

- отримувати від Клієнта документи, що необхідні відповідачу для розгляду питання про отримання кредиту та прийняття кредитного рішення;

- здійснювати підготовку документів Клієнта, формувати в окрему справу дані щодо Клієнта та документи, що необхідні відповідачу для розгляду питання про надання кредиту та прийняття кредитного рішення, для подальшого передання такої справи відповідачу в порядку та в строки, передбачені Договором;

- контролювати підписання Клієнтом Заяв та кредитних договорів, типові форми яких затверджені виключно відповідачем;

- передавати до відповідача окрему сформовану справу по кожному Позичальнику з документами та даними Клієнта, на основі яких відповідачем було прийнято рішення щодо можливості надання кредиту в порядку визначеному п. 3.1.7 Договору.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Агенту комісійну винагороду за Послуги, що надані відповідно до Договору, у наступному порядку та розмірі: відповідач сплачує позивачу комісійну винагороду у розмірі 12,5% (дванадцять цілих п'ять десятих) відсотків, в тому числі із врахуванням ПДВ, від загальної суми виданих у звітному періоді за сприянням Агента споживчих кредитів. Для цілей цього Договору сторони домовились під терміном «видані у звітному періоді за сприянням Агента споживчі кредити» вважати суми кредитів, які були перераховані на рахунки Позичальників за кредитними договорами, які були укладені за сприянням Агента у звітному періоді за вирахуванням:

- кредитів, Заяви по яким були акцептовані відповідачем, але кредитні кошти не були отримані Позичальником (не надійшли на його рахунок) у такому звітному періоді;

- кредитів, які Позичальники отримали у такому звітному періоді, але від яких в подальшому відмовились відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів».

29.12.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з 30.12.2016 відкликано банківську ліцензію ПАТ Банк «Траст» та запроваджено процедуру ліквідації банку, призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В.

2. Позивач зазначав про те, що за Договором він надав відповідачу послуги у період з 25.07.2016 по 06.12.2016, проте, сторонами були підписані та оплачені відповідачем лише тільки два Акти приймання-передачі послуг, а саме Акт від 31.08.2016 № 1 за послуги, надані у серпні 2016 року, та Акт від 25.10.2016 № 2 за послуги, надані у вересні 2016 року. У той же час як за послуги, що надавались позивачем у жовтні та листопаді 2016 відповідачем не були сформовані та передані на узгодження відповідні Акти, та не було сплачено комісійну винагороду за надані послуги, і загальна вартість таких послуг, яка відповідачем сплачена не була, за даними бухгалтерської звітності позивача становить 442 988, 78 грн.

Короткий зміст позовних вимог

3. 04.05.2017 Публічне акціонерне товариство Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Ту Ю» (далі - ТОВ «Кредит Ту Ю») про стягнення 447 688, 42 грн., з яких 442 988, 78 грн заборгованості та 4 699, 78 грн - 3 % річних.

4. Позовні вимоги мотивовані несплатою відповідачем комісійної винагороди за надані у жовтні і листопаді 2016 року позивачем послуги згідно з Договором.

5. У відзиві на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позову. ТОВ «Кредит Ту Ю» посилалося на те, що у жовтні-листопаді 2016 року позивачем не надавалися послуги за Договором.

Короткий зміст рішень судів

6. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що позивачем не надано доказів дотримання встановленого спірним Договором порядку оформлення факту надання ним, позивачем, послуг. При цьому зазначено, що подання позивачем переліку клієнтів, які уклали з відповідачем кредитні договори у період із 01.10.2016 по 06.12.2016, не підтверджує факту виконання послуг за Договором.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 вищевказане рішення суду залишено без змін.

7. Суд апеляційної інстанції підтримав висновки суду першої інстанції та з посиланням на вимоги частини першої статті 101 ГПК України не прийняв до уваги додаткові докази, подані позивачем до суду апеляційної інстанції, з огляду на відсутність доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Позивач подав касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, в якій просив скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 і рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Посилання зроблені на:

1) неповне встановлення обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи;

2) не дослідження судами умов Договору та наданих позивачем виписок за рахунками, що, на думку позивача, мало наслідком порушення вимог статей 36, 43, 84, 105 ГПК України через не зазначення доводів, за якими суд відхилив докази позивача.

Б. Відзиву на касаційну скаргу від учасників справи не надходило.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Цивільний кодекс України (далі - ЦК України).

Стаття 626. Поняття та види договору

1. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

2. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони.

3. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

4. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

5. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 627. Свобода договору

1. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

2. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Стаття 628. Зміст договору

1. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

2. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Стаття 629. Обов'язковість договору

1. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 901. Договір про надання послуг

1. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

2. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Стаття 902. Виконання договору про надання послуг

1. Виконавець повинен надати послугу особисто.

2. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Стаття 903. Плата за договором про надання послуг

1. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

11. Господарський процесуальний кодекс України (у редакції до 15.12.2017).

Стаття 101. Межі перегляду справи в апеляційній інстанції

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Висновки судів першої та апеляційної інстанцій.

12. Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, з яким погодився Київський апеляційний господарський суд, що позивачем не надано доказів дотримання встановленого спірним Договором порядку оформлення факту надання ним, позивачем, послуг.

При цьому суд апеляційної інстанції з посиланням на вимоги частини першої статті 101 ГПК України не прийняв до уваги додаткові докази, подані позивачем до суду апеляційної інстанції, з огляду на відсутність доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від позивача.

Б. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Щодо суті касаційної скарги

13. Суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і зазначає, що доводи касаційної скарги стосовно не дослідження судами умов Договору та наданих позивачем виписок за рахунками, що, на думку позивача, мало наслідком порушення вимог статей 36, 43, 84, 105 ГПК України через не зазначення доводів, за якими суд відхилив докази позивача, є безпідставними у зв'язку з наступним.

Саме в результаті дослідження та аналізу умов Договору та виписок за рахунками, наданих позивачем на підтвердження виконаних послуг за Договором, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованих висновків щодо ненадання позивачем жодного доказу на підтвердження того, що кредитні договори були видані саме за сприяння позивача на виконання умов Договору. Крім того, вірно було зазначено судами, що, виходячи з умов Договору, факт надання таких послуг, їх обсяги та, відповідно, розмір плати за такі послуги має бути підтверджений відповідними доказами, а саме Кредитними справами, або підписаними сторонами актами приймання-передачі таких справи, або доказами направлення таких документів відповідачу для підписання, проте таких документів суду першої інстанції позивачем надано не було.

Колегія суддів констатує відповідність положенням частини першої статті 101 ГПК України висновків суду апеляційної інстанції щодо не прийняття до уваги додаткових доказів, поданих позивачем до суду апеляційної інстанції, з огляду на відсутність доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від позивача. Матеріали справи свідчать, що ці докази були наявними у позивача на момент подачі позову, однак не надані суду через їх, за твердженням позивача, «опосередковане значення для розгляду справи».

14. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 ГПК України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. При цьому суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Тому відхиляються доводи касаційної скарги стосовно неповного встановлення обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

15. Таким чином, оскільки оскаржені судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В. і про залишення без змін постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 315 ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк «Траст» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк «Траст» Кухарева В.В. залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2017 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.07.2017 у справі № 910/7246/17 залишити без змін.

3. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Л.Й. Катеринчук