ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р.Справа № 922/198/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", м. Полтава
до Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції , м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача ОСОБА_1 за дов. №22/1455 від 09.02.2018 р.

ВСТАНОВИВ:

В січні 2018 року до господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" та просить стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції 994,60 грн. основного боргу, 25,93 грн. - 3% річних, 226,95 грн. - пені, 82,23 грн. - інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором розподілу природного газу від 01.01.2017 р. № 47 ПТ-БР/Г-81 в частині повного та своєчасного розрахунку з позивачем за надані останнім послуги у період з 01.01.2017 р. по 22.01.2018 р. в сумі 994,60 грн., у звязку з чим, окрім суми основного боргу, відповідачу нараховані пеня на підставі ст. 1 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 01.02.2018 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 19.02.2018 р.

13.02.2018 р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. №4102), в якому відповідач визнає заборгованість в сумі 994,60 грн., однак, відповідач заперечує проти нарахованих штрафних санкцій, вважаючи їх надмірно великими в порівнянні зі збитками кредитора. Відповідач вказує, що Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції не здійснює підприємницьку діяльність, є неприбутковою організацією та утримується за рахунок коштів державного бюджету, тому просить суд на підставі ст. 233 ГК України зменшити на 90% розмір пені, що підлягає сплаті управлінням за прострочення виконання грошового зобовязання.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 15.02.2018 р. за вх. № 4406, надав заяву на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі про долучення до матеріалів справи розрахунку суми основного боргу станом на 13.02.2018 р., розрахунку трьох відсотків річних, розрахунку пені та витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на позивача і відповідача. Надані документи судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Також, позивачем надано відповідь на відзив (вх. 4395 від 15.02.2018 р.), в якому позивач заперечує проти клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 90%, вказуючи на необґрунтованість та безпідставність такого зменшення.

Представник позивача у призначене на 19.02.2018 р. судове засідання не з'явився.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог по стягненню суми боргу не заперечував, просив суд зменшити розмір пені на 90%.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (Оператор ГРМ) та Північно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (споживач) укладено типовий договір розподілу природного газу від 01.01.2017 р. №47ПТ-БР/Г-81 (надалі Договір).

Даний договір укладено шляхом подання заяви-приєднання №47 ПТ-БР від 01.01.2017 р. до умов договору розподілу природного газу, яка є невідємною частиною Договору.

За умовами укладеного Договору оператор ГРМ зобовязався надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобовязався прийняти послуги та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені Договором (п. 2.1 Договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.6 Договору).

Оплата вартості послуг Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

За п. 6.4 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. Остаточний розрахунок за послуги з розподілу природного газу здійснюється споживачем до 5 числа місяця наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ.

Позивачем було виконано умови договору щодо розподілення природного газу, що підтверджується наступними актами приймання-передачі:

- актом приймання-передачі №0УВІ-004610 від 31.01.2017 р. на суму 236,30 грн. (а.с. 20);

- актом приймання-передачі №0УВІ-006998 від 28.02.2017 р. на суму 430,54 грн. (а.с. 21);

- актом приймання-передачі №0УВІ-009396 від 31.03.2017 р. на суму 218,51 грн. (а.с. 22);

- актом приймання-передачі №0УВІ-014021 від 30.04.2017 р. на суму 109,25 грн. (а.с. 23).

Однак, відповідачем не було проведено оплату за надані послуги у строки, встановлені умовами укладеного сторонами Договору. Факт наявності заборгованості в розмірі 994,60 грн. визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву.

За п.1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Враховуючи зазначене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про стягнення з відповідача 994,60 грн. заборгованості.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначені положення ст. 625 ЦК України, п. 8.2 Договору, позивачем було нараховано на заборгованість пеню у сумі 226,95 грн., 3% річних -25,93 грн., інфляційні втрати 82,23 грн.

В обґрунтування поданого клопотання про зменшення розміру пені на 90% відповідач посилався на те, що розмір штрафних санкцій є значним, а боржник є бюджетною установою, яка має право брати бюджетні зобовязання, витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженим кошторисом.

Однак, суд не може погодитися з такими доводами відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п. 3.17.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, відповідачем помилково віднесено до штрафних санкцій інфляційні втрати та відсотки річних, а пеня у розмірі 226,95 грн. розрахована виходячи з розміру подвійної облікової ставки НБУ.

При цьому, суд також враховує, що за змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і відсутні законні підстави для будь-яких виключень в цьому питанні відносно юридичних осіб, які є бюджетними установами.

Враховуючи викладене, суд вважає необґрунтованим клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих на заборгованість штрафних санкцій, та задовольняє позивні вимоги по стягненню здійснених позивачем нарахувань у повному обсязі. Судом також враховано, що відповідач документальне не обгрунтував свій фінансовий стан щодо розміру фінансування з державного бюджету.

З огляду на встановлені обставині позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (м.Харків, вул. Нетіченська, 14, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (м. Полтава, вул. Козака, 2-а, р/р 545 в філії Полтавського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" МФО 331467, ) 994,60 грн. основного боргу, 25,93 грн. 3% річних, 226,95 грн. - пені, 82,23 грн. - інфляційних втрат та судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.02.2018 р.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексу. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_2