ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9971/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА", м. Дніпро

до відповідача-1: Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни, м. Суми

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Костенко Тараса Олексійовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором поставки № 11/С від 04.04.2016 у сумі 4 515,10 грн.

Представники:

від позивача: Попова Я.В., довіреність № б/н від 22.09.2017, представник;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

29.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни та до Фізичної особи-підприємця Костенко Тараса Олексійовича, просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни заборгованість у сумі 3 515,10 грн., з яких: 2 325,96 грн. - основна сума боргу, 553,36 грн. - 30% річних, 436,23 грн. - пеня, 199,55 грн. - інфляційні втрати, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у сумі 1 000, 00 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача-1 умов договору поставки № 11/С від 04.04.2016 та неналежне виконання відповідчем-2 договору поруки № 02/10 від 02.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2017 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.12.2017 о 10:00 год.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п. 9 п. 1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої інстанції та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що подальший розгляд позовної заяви позивача підлягає згідно статті 176 ГПК України в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання, у зв'язку з необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів.

27.12.2017 представники відповідачів у судове засідання не з'явилися, відповідач-2 витребуваних судом документів не надав, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

27.12.2017 від відповідача-1 до канцелярії суду надійшов відзив, в якому він просить відкласти розгляд справи для вирішення спору в позасудовому порядку.

Ухвалою суду від 27.12.2017 продовжено розгляд справи в загальному позовному провадженні на стадії підготовчого засідання. Відкладено розгляд справи на стадії підготовчого засідання до 23.01.2018 о 10:20год.

12.01.2018 позивач подав до канцелярії суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни заборгованість у сумі 2 565,10 грн., з яких: 1 375,69 грн. - сума основного боргу, 553,36 грн. - 30% річних, 436,23 грн. - пеня, 199,55 грн. - інфляційні втрати, судові витрати позивач просить покласти на відповідача-1. Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни та Фізичної особи-підприємця Костенко Тараса Олексійовича заборгованість у сумі 1 000,00 грн.

Суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням даної заяви.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання з боку відповідача-1 умов договору поставки № 11/С від 04.04.2016 та неналежне виконання відповідчем-2 договору поруки № 02/10 від 02.10.2017.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 23.01.2018 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.02.2018 о 10:40год.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 у судове засідання не з'явились, причин неявки суду не повідомили, але були належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходяться в матеріалах справи (а.с.134-135).

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (далі-позивача, постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Гапченко Тетяною Іванівною (далі-відповідач-1, покупець) укладено Договір поставки № 11/С від 04.04.2016.

В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставляти непродовольчі товари відповідно до поданого покупцем замовлення, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити його вартість (п.1.1. договору).

Предметом даного договору є товари, що визначені у відповідних супровідних документах (видаткових, товарно-транспортних накладних тощо), які є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2. договору).

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно п.2.1. договору постачальник здійснює постачання товару, а покупець приймає та оплачує товар за цим договором окремими партіями.

Відповідно п.2.3. договору передача товару за цим договором здійснюється в місці, щодо якого досягнуто усної або письмової домовленості між сторонами, і оформлюється накладною. Постачання товару до місця передачі товару здійснюється за рахунок постачальника або покупця, в залежності від домовленості сторін.

Постачальник здійснює постачання кожної партії товару на умовах DDP (Інкотермс 2010), за умови виконання покупцем умов щодо порядку розрахунків визначених розділом 4 договору (п.2.4. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував свої зобов'язання за договором, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 21-80).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в національній валюті України в безготівковому порядку шляхом перерахування покупцем грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.4.2. договору).

Пунктом 4.4. договору встановлено, що покупець сплачує 100% вартості кожної партії товару на протязі 45 календарних днів з моменту його отримання. Факт отримання товару підтверджується (видатковою, товарно-транспортною накладною) підписаною сторонами.

Проте, відповідач в порушення умов договору поставки № 11/С від 04.04.2016 поставлений товар своєчасно та в повному обсязі не оплатив.

12.01.2018 представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв'язку з частковою оплатою відповідачем-1 основного боргу у розмірі 950,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1051 від 13.12.2017, яке відображено в акті звірки взаєморозрахунків (а.с.127-128).

Під час розгляду справи позивачем було зменшено позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу. Станом на момент винесення рішення суду, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 10.01.2018 сума основного боргу складає 1 375,96 грн.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що якщо заборгованість покупця перед постачальником триває більше 2-х місяців покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу. При цьому нарахування пені за цим пунктом договору починається від самого першого дня прострочення покупця перед постачальником.

За розрахунком позивача, сума пені, заявлена до стягнення за загальний період з 18.03.2017 по 07.11.2017 складає 436,23 грн. (а.с. 7-8).

Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства, та підлягає до стягнення.

За порушення строку оплати товарів покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 30% річних від суми заборгованості відповідно до ст. 625 ЦК України.

За приписами ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 30% річних за період з 18.03.2017 по 07.11.2017 у розмірі 553,36 грн. та інфляційних втрат за період з квітня 2017 по вересень 2017 у розмірі 199,55 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 30% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних в сумах. Визначених позивачем.

02.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (далі-позивача, кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Костенко Тарасом Олексійовичем (далі-відповідач-2, поручитель) укладено Договір поруки № 02/10.

За умовами п.1 договору поручитель поручається перед кредитором за виконання Фізичною особою-підприємцем Гапченко Тетяною Іванівною, код ЄДРПОУ НОМЕР_1, свого обов'язку за договором поставки № 11/С укладеного між кредитором і боржником 04.04.2016.

Згідно п.2 договору поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язання боржником, згідно договору поставки у сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.

Пунктом 3 договору встановлено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. Але в будь-якому випадку розмір відповідальності поручителя не повинен перевищувати розміру забезпеченого зобов'язання, зазначеного в пункті 2 цього договору.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ст. 553 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В свою чергу відповідач-2 не виконав умови п.2 договору поруки № 02/10 від 02.10.2017 та, на час пред'явлення даного позову - не провів оплату забезпеченого зобов'язання у розмірі 1 000,00 грн., що виникли за основним договором.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 грошову суму у розмірі 1 000,00 грн.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог задовольняє позовні вимоги позивача у загальному розмірі 2 565,10 грн., який складається з сум: 1 375,96 грн. - основного боргу, 436,23 грн. - пені, 553,36 грн. - 30% річних, 199,55 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на обидві сторони в рівних частинах, як на солідарних боржників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни (40035, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А, ) - 1 375,96 грн. - основного боргу, 436,23 грн. - пені, 553,36 грн. - 30% річних, 199,55 грн. - інфляційних втрат та 800,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Костенко Тараса Олексійовича (49000, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_2) та Фізичної особи-підприємця Гапченко Тетяни Іванівни (40035, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49130, м. Дніпро, вул. Березинська, 24-А, ) - грошову суму у розмірі 1 000,00 грн. та 800,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.02.2018.

Суддя В.Г. Бєлік