ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.2018 Справа №905/29/18

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Цакадзе М.А.

розглянувши матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", сел. Вовчанка

про стягнення штрафу у розмірі 40505,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Пашко С.Г. - за довіреністю,

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні 06.02.2018 оголошувалась перерва до 01.03.2018

Суть спору: Позивач, Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", м.Київ звернулося до господарського суду Донецької області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", сел. Вовчанка про стягнення штрафу у розмірі 40505,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в накладній №52653813 відповідачем невірно зазначено масу вантажу в вагоні №56964216, у зв'язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 40505,00грн, який він просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №905/29/18 та суд ухвалив справу №905/29/18 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в судові засіданні не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом направлення ухвал суду на його юридичну адресу. Пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву відповідачем не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило. В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення ухвал суду представнику відповідача.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд встановив:

30.10.2017 зі станції Курахівка Донецької залізниці ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська» (вантажовідправник, відповідач) згідно залізничної накладної №52653813 у вагоні №56964216 відправило вантаж - вугілля кам'яне марки Г, вологість не менш 8% на станцію Ладижин Одеської залізниці.

При оформленні залізничної накладної №52653813 у вагоні №56964216 відповідачем вказано масу вантажу - 68500кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

На станції відправлення вантаж прийнятий до перевезення без зауважень.

Як встановлено ч.3 ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Зазначена залізнична накладна оформлена у встановленому законом порядку та за своєю правовою природою є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу і підтверджує укладення договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

З огляду на положення статей 11 ЦК України та 174 ГК України вона є підставою для виникнення у сторін цієї угоди визначених в ній прав та обов'язків.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

На станції Знам'янка Одеської залізниці (попутна станція) під час перевірки було виявлено, що маса вантажу у вагоні №56964216 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що було складено акт загальної форми №87605 від 02.11.2017.

На підставі акту загальної форми №87605 від 02.11.2017 на станції Знам'янка Одеської залізниці складено комерційний акт №410006/354/177 від 03.11.2017, в розділі Г «Опис пошкодження» якого зазначено, що вагон відчеплений на ваги, у перевізних документах зазначено вантаж навантажений насипом вище рівня бортів, розмір навантаження бортів не зазначено, марковано двома повздовжніми борознами, вага - тара 22200кг, нетто 68500кг. При переваженні виявлено в вагоні навантаження рівномірне вище бортів 400мм.

В розділі Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» цього ж акту зазначено, що мається захисне маркування двома борознами, не пошкоджене. Каток застосувався. В вагоні глухі торцеві стінки. Люка щільно закриті. Об'єм кузова на вагоні не вказаний. Слідів розкрадання та втрати вантажу не має. Зважування вагону здійснене 03.11.2017 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам'янка (держповірка ваг 07.09.2017). При зважуванні виявилось брутто 85550кг, тара з документа 22200кг, нетто 63350кг, що складає різницю проти перевізного документу в сторону зменшення на 5150кг.

Комерційний акт попутною станцією складено з дотриманням чинного законодавства.

Згідно технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) заводський № (модифікація ЗВВТ СВ-150000В2) станції Знам'янка Одеської залізниці, якими було здійснено переважування, дата прийняття ЗВВТ в експлуатацію - 28.12.2012, міжпровірочний інтервал ЗВВТ становить 12 місяців, інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 07.09.2017.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 N 334, передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт №410006/354/177 від 03.11.2017 підписаний належними особами у відповідності до п. 10 Правил складання актів.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч.2 ст. 908 ЦК України та ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1.Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №863/5084, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, визначається відправником.

Так, статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

При застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Наведений комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає положенням Статуту залізниць України і Правилам складання актів ( стаття 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28 травня 2002 року № 334, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2002 р. за № 567/6855.

Провізна плата за перевезення вантажу у вагоні №56964216 складає 8101,00грн.

До стягнення заявлений штраф у розмірі 40505,00грн. (8101,00грн.Х5) у п'ятикратному розмірі вказаної плати по кожному вагону.

Відповідно до положень п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за N 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані, становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Так, відповідно до залізничної накладної №52653813 вантаж - вугілля кам'яне, вологість не менш 8% (графа №20), отже вантаж був у вологому стані. Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу за накладною №52653813 є арифметично вірним з огляду на наступне.

Сума норми природної втрати для вантажів у вологому стані за залізничною накладною №52653813 у вагоні №56964216 становить -1370кг, згідно комерційного акту №410006/354/177 від 03.11.2017 нестача вантажу у вагоні №56964216 склала - 5150кг. Як вбачається з наведеного, недостача вантажу у вказаному вагоні перевищує норму природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто, передбачених для вантажів такого типу.

З огляду на вищевикладене, вимоги щодо стягнення штрафу у розмірі 40505,00грн. (8101,00х5) за накладною №52653813 на вагон №56964216 є правомірними.

Судовий збір, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", сел. Вовчанка про стягнення штрафу у розмірі 40505,00 грн., задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (85621, Донецька область, Мар'їнський район, сел. Вовчанка, вул.Нагорна, 1а, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ) суму штрафу у розмірі 40505,00грн, витрати на оплату судового збору в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 01.03.2018 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2018.

Суддя Г.Є. Курило