РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2018 року Справа № 918/928/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І. Ю., суддя Демидюк О.О. , суддя Миханюк М.В.

секретар судового засідання Кушніруку Р.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - адвокат, представник за довіреністю від 18.07.2017р.

від відповідачів:

- СГПОП "Хорівське": не з'явився

- ТОВ УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2": ОСОБА_3 адвокат,

представник за ордером серії РН-516 №04 від 15.12.2017р.

- ТОВ "Захід Агро": не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2", с.Шубків, Рівненського району Рівненської області

на ухвалу господарського суду Рівненської області, постановлену 02.01.18р. суддею Марачем В.В. у м.Рівному про забезпечення позову

у справі № 918/928/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО", с.Красносілля, Гощанського району Рівненської області

до - Сільськогосподарського приватно - орендного підприємства "Хорівське", с.Хорів,

Острозького району Рівненської області

- Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2",

с.Шубків, Рівненського району Рівненської області

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро", с.Мощаниця, Острозького району

Рівненської області

про визнання права власності на врожай, повернення земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" до Сільськогосподарського приватно - орендного підприємства "Хорівське", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" про визнання права власності на врожай, повернення земельних ділянок, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" про забезпечення позову задоволено, вжито заходів до забезпечення позову, а саме:

- накладено арешт на майно: врожай сільськогосподарської культури - рослини кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, а саме:

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0063 площею 1,7402 Га масив № 20 ділянка 20;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0083 площею 2,3985 Га масив № 20 ділянка 49;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0081 площею 2,0462 Га масив № 20 ділянка 47;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0082 площею 2,2563 Га масив № 20 ділянка 48;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0188 площею 0,2327 Га масив № 39 ділянка 10;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0189 площею 0,2457 Га масив № 39 ділянка 11;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0190 площею 0,2755 Га масив № 39 ділянка 12;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0196 площею 0,2253 Га масив № 39 ділянка 19;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0068 площею 1,9283 Га масив № 20 ділянка 27;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0092 площею 3,1 Га масив № 22 ділянка 1;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0225 площею 0,5437 Га масив № 39 ділянка 29;

- на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019479 площею 0,5 Га масив № 39 ділянка 33;

- на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019151 площею 0,36 Га масив № 40 ділянка 1;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0132 площею 0,3834 Га масив № 40 ділянка № 5;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0133 площею 0,3851 Га масив № 40 ділянка 6;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0134 площею 0,3846 Га масив № 40 ділянка 7;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0137 площею 0,3872 Га масив № 40 ділянка 10;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0139 площею 0,3905 Га масив № 40 ділянка 12;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0140 площею 0,3919 Га масив № 40 ділянка 13;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0141 площею 0,3925 Га масив № 40 ділянка 14;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0142 площею 0,3916 Га масив № 40 ділянка 15;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0208 площею 0,3807 Га масив № 40 ділянка 20;

- заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" (ідентифікаційний код юридичної особи 40149719, місцезнаходження: 35325, Рівненська обл., Рівненський район, с.Шубків, вул. Незалежності, буд.17) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на збір врожаю сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, а саме:

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0063 площею 1,7402 Га масив № 20 ділянка 20;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0083 площею 2,3985 Га масив № 20 ділянка 49;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0081 площею 2,0462 Га масив № 20 ділянка 47;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0082 площею 2,2563 Га масив № 20 ділянка 48;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0188 площею 0,2327 Га масив № 39 ділянка 10;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0189 площею 0,2457 Га масив № 39 ділянка 11;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0190 площею 0,2755 Га масив № 39 ділянка 12;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0196 площею 0,2253 Га масив № 39 ділянка 19;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0068 площею 1,9283 Га масив № 20 ділянка 27;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0092 площею 3,1 Га масив № 22 ділянка 1;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0225 площею 0,5437 Га масив № 39 ділянка 29;

- на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019479 площею 0,5 Га масив № 39 ділянка 33;

- на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019151 площею 0,36 Га масив № 40 ділянка 1;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0132 площею 0,3834 Га масив № 40 ділянка № 5;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0133 площею 0,3851 Га масив № 40 ділянка 6;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0134 площею 0,3846 Га масив № 40 ділянка 7;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0137 площею 0,3872 Га масив № 40 ділянка 10;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0139 площею 0,3905 Га масив № 40 ділянка 12;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0140 площею 0,3919 Га масив № 40 ділянка 13;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0141 площею 0,3925 Га масив № 40 ділянка 14;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0142 площею 0,3916 Га масив № 40 ділянка 15;

- на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0208 площею 0,3807 Га масив № 40 ділянка 20, тощо.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, зокрема, наступне:

- вважає ухвалу місцевого господарського суду постановлену з порушенням норм чинного законодавства;

- зазначає про те, що заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії;

- вказує, що постановляючи ухвалу щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на врожай кукурудзи та заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на збір врожаю кукурудзі господарським судом Рівненської області не було належним чином досліджено негативні наслідки від вжиття заходів до забезпечення позову;

- покликається на те, що ч.2 ст.137 ГПК України вказано, що не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються. Арешт було накладено господарським судом Рівненської області на врожай кукурудзи, що досі перебуває в полі. Зважаючи на погодні умови, що склалися восени 2017 року, накладений арешт призведе до того, що увесь врожай кукурудзи просто згниє до винесення судом рішення у справі. Так, у вересні-жовтні 2017 року випало дві місячні норми опадів, що спричинило розвиток грибкових захворювань та відповідне пошкодження зерна. Подальше перебування врожаю кукурудзи на полі призводить до поширення грибкових захворювань та збільшення кількості непридатного до використання зерна;

- також, обґрунтовує те, що в своїй позовній заяві позивач просить визнати право власності на врожай кукурудзи, однак вжиті заходи забезпечення позову не можуть належним чином забезпечити права позивача, оскільки через бездіяльність, без належного зберігання та процесу сушіння, врожай буде просто знищено.

В порядку п.17 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (у редакції з 15.12.2017р.) листом Рівненського апеляційного господарського суду від 12.01.2018р. №01-23/918/928/17/166/18 витребувано матеріали справи №918/928/17 до суду апеляційної інстанції.

22.01.2018р. матеріали справи та апеляційної скарги надійшли до Рівненського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 та справу №918/928/17 призначено до розгляду на 13.02.2018р. об 15:00год..

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2018р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.02.2018р.. Також, запропоновано сторонам надати до Рівненського апеляційного господарського суду відповідні пояснення та документи на підтвердження (спростування) віднесення у встановленому порядку врожаю сільськогосподарської культури рослини кукурудзи до предметів, що швидко псуються.

22.02.2018р. до Рівненського апеляційного господарського суду від ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи, зокрема: роз'яснення щодо застосування п.2 ст.137 ГПК України у даній справі; довідки ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" від 20.02.2018р.; копії акту відбирання зразків сільськогосподарської культури кукурудзи від 20.02.2018р.; копії висновку фітосанітарної експертизи №ФЛ17/000900 від 21.02.2018р..

26.02.2018р. до Рівненського апеляційного господарського суду від ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" надійшло клопотання від 26.02.2018р. з поясненнями та долучення до матеріалів справи лист Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області від 26.02.2018р. №10-15/1093.

Представник скаржника в судовому засіданні 26.02.2018р. підтримала доводи апеляційної скарги та доданих до матеріалів справи письмових роз'яснень та надала пояснення в обґрунтування своєї позиції. Вважає ухвалу місцевого суду незаконною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 скасувати.

Представник позивача у письмовому відзиві від 05.02.2018р. на апеляційну скаргу, у письмових поясненнях та в судовому засіданні 26.02.2018р. заперечив доводи апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною та необґрунтованою. Просить суд ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники справи не скористалися своїм правом згідно ч.1 ст.263 ГПК України та не надали суду відзивів на апеляційну скаргу, що згідно ч.3 ст.263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, інші відповідачі у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання не з'явилися, своїх повноважних представників не направили, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останніх.

У відповідності до ст.ст.222, 223 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Сільськогосподарського приватно - орендного підприємства "Хорівське", Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Агро" про визнання права власності на врожай сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області та повернення земельних ділянок.

Одночасно з позовною заявою, Товариством з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" подано в господарський суд Рівненської області заяву про забезпечення позову в якій останнє просить, посилаючись на ст.ст.136 - 138 Господарського процесуального кодексу України, вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на майно: врожай сільськогосподарської культури - рослини кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, а саме: на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0063 площею 1,7402 Га масив №20 ділянка 20; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0083 площею 2,3985 Га масив № 20 ділянка 49; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0081 площею 2,0462 Га масив №20 ділянка 47; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0082 площею 2,2563 Га масив №20 ділянка 48; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0188 площею 0,2327 Га масив №39 ділянка 10; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0189 площею 0,2457 Га масив №39 ділянка 11; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0190 площею 0,2755 Га масив №39 ділянка 12; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0196 площею 0,2253 Га масив №39 ділянка 19; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0068 площею 1,9283 Га масив №20 ділянка 27; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0092 площею 3,1 Га масив №22 ділянка 1; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0225 площею 0,5437 Га масив №39 ділянка 29; на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ №019479 площею 0,5 Га масив №39 ділянка 33; на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019151 площею 0,36 Га масив №40 ділянка 1; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0132 площею 0,3834 Га масив №40 ділянка №5; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0133 площею 0,3851 Га масив №40 ділянка 6; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0134 площею 0,3846 Гамасив № 40 ділянка 7; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0137 площею 0,3872 Га масив №40 ділянка 10; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0139 площею 0,3905 Га масив №40 ділянка 12; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0140 площею 0,3919 Га масив №40 ділянка 13; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0141 площею 0,3925 Га масив №40 ділянка 14; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0142 площею 0,3916 Га масив №40 ділянка 15; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001.0208 площею 0,3807 Га масив №40 ділянка 20;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" (ідентифікаційний код юридичної особи 40149719, місцезнаходження: 35325, Рівненська обл., Рівненський район, с.Шубків, вул.Незалежності, буд. 17) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на збір врожаю сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області, а саме: на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0063 площею 1,7402 Га масив №20 ділянка 20; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0083 площею 2,3985 Га масив №20 ділянка 49; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0081 площею 2,0462 Гамасив №20 ділянка 47; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0082 площею 2,2563 Га масив №20 ділянка 48; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0188 площею 0,2327 Га масив №39 ділянка 10; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0189 площею 0,2457 Га масив №39 ділянка 11; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0190 площею 0,2755 Га масив №39 ділянка 12; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0196 площею 0,2253 Га масив №39 ділянка 19; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0068 площею 1,9283 Га масив №20 ділянка 27; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0092 площею 3,1 Га масив №22 ділянка 1; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0225 площею 0,5437 Га масив №39 ділянка 29; на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019479 площею 0,5 Га масив №39 ділянка 33; на земельній ділянці Сертифікат Серія РВ № 019151 площею 0,36 Га масив №40 ділянка 1; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0132 площею 0,3834 Га масив №40 ділянка №5; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0133 площею 0,3851 Га масив №40 ділянка 6; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0134 площею 0,3846 Гамасив №40 ділянка 7; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0137 площею 0,3872 Га масив №40 ділянка 10; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0139 площею 0,3905 Га масив №40 ділянка 12; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0140 площею 0,3919 Га масив №40 ділянка 13; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0141 площею 0,3925 Га масив №40 ділянка 14; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0142 площею 0,3916 Га масив №40 ділянка 15; на земельній ділянці кадастровий номер :05:001:0208 площею 0,3807 Га масив №40 ділянка 20.

В обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" зазначає про те, що на думку останнього, якщо ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2", до прийняття господарським судом рішення про захист прав та інтересів позивача, будуть вчинені дії щодо збору спірного врожаю, які спричинять настання для позивача негативних наслідків (втрати, неможливості визначення реальної кількості, якості, місцезнаходження, знецінення майна або припинення права власності на нього в зв'язку з його знищенням), для відновлення прав та законних інтересів позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та понести значні витрати: в судовому порядку оскаржувати вчинені ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" дії, звертатись до суду з вимогою до ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" про повернення майна, відшкодування шкоди, тощо. Крім того, захист прав та законних інтересів позивача в цьому випадку буде відкладено на значний час, що невідворотно позначиться на результатах господарської діяльності позивача за відповідний період.

Імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття зазначених заходів забезпечення позову підтверджується тим, що для ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" відсутні жодні фізично існуючі перешкоди для збору спірного врожаю оскільки спірні земельні ділянки відкриті, доступ до них не обмежений, працівники позивача не здатні фізично перешкоджати активним діям ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2", який вже проявив власні наміри відкрито 01.12.2017р. та частково зібрав врожай кукурудзи на спірних та орендованих земельних ділянках. Наявність у ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" фізичної можливості зібрати спірний врожай, реальність і вираженість його наміру скористатись цією можливістю є достатньою підставою для ствердження, що імовірність збору спірного врожаю ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" до вирішення судом справи по суті, імовірність настання для позивача негативних наслідків (втрати, неможливості визначення реальної кількості, якості, місцезнаходження, знецінення майна або припинення права власності на нього в зв'язку з його знищенням) та імовірність утруднення або неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення судом позову - є об'єктивною і навіть найбільш вірогідною. Якщо справу буде вирішено судом до моменту вчинення ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" зазначених дій, - захист інтересів позивача відбудеться і порушення його майнових прав (пов'язане зі значними негативними наслідками) буде відвернено. Але якщо до вирішення справи по суті ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" вчинить такі дії і негативні наслідки для позивача настануть - реальний ефективний захист інтересів позивача не відбудеться, порушення його майнових прав (пов'язане зі значними негативними наслідками) як факт настане і для захисту своїх прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль.

Як вже зазначалося, ухвалою господарського суду Рівненської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" про забезпечення позову задоволено.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

В силу ст.124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Здійснюючи правосуддя, суд забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Гарантуючи судовий захист з боку держави, Конституція України, водночас, визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань і це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (ст.55 Конституції України).

Згідно ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Окрім того інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст.55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об'єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки. Не можуть забезпечуватися заходами, зазначеними в ст.67 ГПК, інші, крім позовних, вимоги (наприклад, пов'язані із здійсненням повороту виконання судового рішення, із зміною способу та порядку його виконання тощо).

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (ст.65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі ст.67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору.

Аналогічна правова позиція висвітлена у п.2, п.3 та п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову".

Як свідчать матеріали позовної заяви, предметом позову у даній справі є визнання права власності на врожай сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області та повернення земельних ділянок. Спір між сторонами справи виник через те, що позивач вважає, що відповідач - ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" незаконно здійснює збір врожаю кукурудзи на земельних ділянках, суборендарем яких є позивач.

При розгляді заяви ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" про забезпечення позову господарським судом Рівненської області встановлено, що співробітниками Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Рівненській області відкрито кримінальне провадження за №0000233 від 03.06.2017р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, яке розпочате за тим фактом, що 03.06.2017р. до Острозького відділу поліції надійшли повідомлення про те, що в масиві земель Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області за №№20,21,22,39,40 окремими суб'єктами господарювання самовільно зайнято земельні ділянки, в результаті чого заподіюється матеріальна шкода законним володільцям. Вказані обставини підтверджуються листом Острозького відділу поліції ГУ Національної поліції України в Рівненській області № Щ-114/202/02/09-2017р. від 20.12.2017р..

Таким чином суд першої інстанції дійшов висновку про наявність вчинення дій з боку окремих суб'єктів господарювання, в тому числі і відповідачів, щодо збору урожаю кукурудзи на вищезазначених земельних ділянках, в разі задоволення позову ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" про визнання права власності на врожай сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду так як на момент виконання рішення взагалі може бути відсутній предмет, на який рішенням суду визнано право власності, що може призвести до заподіяння матеріальної шкоди законним володільцям, а відтак і повторного порушення цивільних прав та законних інтересів позивача, тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно: врожай сільськогосподарської культури - рослини кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на збір врожаю сільськогосподарської культури кукурудзи врожаю 2017 року, який знаходиться на земельних ділянках, розташованих в межах Хорівської сільської ради Острозького району Рівненської області є адекватним заходом у відношенні до предмету позову.

При перегляді оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції встановлено, зокрема, наступне.

За приписами ч.2 ст.137 ГПК України, не може бути накладено арешт на продукти, що швидко псуються.

Водночас, чинним законодавством не встановлено визначення продуктів, що швидко псуються та не визначено перелік продуктів, які можуть бути віднесені до даної категорії. Таким чином, суд у кожному конкретному випадку має встановлювати належність відповідного продукту, до продуктів, що швидко псуються.

Слід зазначити, що до продуктів, що швидко псуються загалом відносять продукти тваринного і рослинного походження, що містять у своєму складі багато вологи, що створює сприятливі умови для життєдіяльності мікроорганізмів і активації ферментів, які призводять до швидкого псування продуктів. При цьому, поняття "швидко" є оціночним і в кожному конкретному випадку мова може йти зовсім про різні терміни.

За звичайних умов та нормальному зберіганні зерно кукурудзи не можна віднести до продуктів, що швидко псуються. Однак, за даними сторін спірні посіви кукурудзи є досі незібраними і перебувають в полі під дією різних погодних умов - дощу, снігу, морозів, тощо. Також, необхідно враховувати той факт, що звичайним періодом збору кукурудзи є вересень-листопад (в залежності від часу зрілості зерна). В довідці ТОВ "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2" вказано, що за даними ОСОБА_4 (Інститут сільського господарства степової зони) втрати зерна кукурудзи на 10-й день від початку збору можуть складати до 4%, на 20-й - збільшуються на 10%, на 30-й до 17, а на 35-й день - до 23% в залежності від стану посівів та погодних умов. В даному випадку йде вже приблизно 140 день від початку збору врожаю, тобто втрати зерна складуть його значну частину.

Скаржником на виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2018р. у справі №918/928/17 до матеріалів справи додано копії акту відбирання зразків сільськогосподарської культури кукурудзи від 20.02.2018р., зокрема на території Хорівської сільської ради Острозького району (масив №20) та копії висновку фітосанітарної експертизи №ФЛ17/000900 від 21.02.2018р., згідно якого у наданих зразках при проведені мікологічного аналізу регульованих шкідливих організмів не виявлено, а з інших мікологічних організмів виявлено: Aspergillus - пліснява качанів, Fusarium moniliforme - Фузаріоз качанів, Fusarium graminearum - Фузаріоз кукурудзи.

Позивачем до матеріалів справи додано відповідь Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області на запит ТОВ "РІТТЕР БІО АГРО" на виконання ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 13.02.2018р. у справі №918/928/17, відповідно до якої зазначено, що вегетаційний період зернової кукурудзи продовжується протягом 90 -160 діб в залежності від строків дозрівання культури. Ще в період активної вегетації рослини культури заселяють як гриби паразити так і сапрофітні гриби. Їх розвиток в цей період стримується стійкістю до хвороб самих рослин так і захисними обробками. Після закінчення вегетації рослин кукурудзи, природного відмирання стебел розвиток та розповсюдження грибкових патогенів значно зростає. Тому, збирання врожаю необхідно провести в найбільш стислі строки. Качани, що знаходяться на стеблах кукурудзи в зимовий період вже мають низьку якість зерна. В даний час на качанах кукурудзи присутній зимуючий запас грибів патогенів. Їх інтенсивний розвиток розпочнеться після переходу температури повітря через біологічний нуль + 5 °С.

При цьому, важливим є той факт, що зерно кукурудзи, що перебуває в полі на території Хорівської сільської ради містить мікологічні організми - плісняву та фузаріоз. Фузаріоз - хвороба, що спричиняється грибком Fusarium moniliforme. Шкідливість даної хвороби дуже висока. Уражені качани мають низькі товарні якості, під час збирання швидко руйнуються пліснявими грибами. Фузаріозні гриби розвиваються в широкому діапазоні температур + 3 ... + 30 °С. Фактори, що сприяють поширенню хвороби - підвищена температура і вологість. Тобто, при подальшому перебуванні врожаю кукурудзи в полі, з приходом весни, пониження та підвищення температури, можлива втрату значної кількості врожаю.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, виходячи із системного аналізу усіх чинників, що впливають на посіви кукурудзи, що перебувають в полі (ймовірні строки перебування посівів у полі, пора року, температура повітря, вологість, наявність грибкових захворювань), колегія суддів дійшла висновку, що в даному випадку посіви кукурудзи, які знаходяться на відкритому ґрунті в зимово-весняний період, з наявними грибковими захворюваннями можуть бути віднесені до продуктів, що швидко псуються.

За наведених обставин колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову на підставі ст.137 ГПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайдучина" підлягає задоволенню, в свою чергу, керуючись п.1 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 слід скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО" від 26.12.2017р. про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА ОСОБА_2", с.Шубків, Рівненського району Рівненської област задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 02.01.2018р. у справі №918/928/17 скасувати. Прийняти нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РІТТЕР БІО АГРО", с.Красносілля, Гощанського району Рівненської області від 26.12.2017р. про забезпечення позову - відмовити.

3. Справу №918/928/17 повернути до господарського суду Рівненської області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.02.2018р.

Головуючий суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Миханюк М.В.