Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 5019/592/12

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Білоуса В.В., Жукова С.В,

за участю секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - фізична особа-підприємець Ніколаєв Давид Борисович,

позивач у судове засідання прибув особисто, представник позивача - Зражевська Я.О.,

відповідач (боржник) - Приватне підприємство «Кольортех»,

представник відповідача - Ногачевський В.В.,

ліквідатор - арбітражний керуючий Михайловський Сергій Володимирович, у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином,

кредитори - Державна податкова інспекція у м. Рівному ГУ ДФС у Рівненській області, представник у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», представник у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Радивилівмолоко», представник - Грисюк С.А.,

розглянув касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ліквідатора Приватного підприємства «Кольортех» Михайловського Сергія Володимировича

на постанову Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.08.2017

у складі колегії суддів: Дужич С.П. (головуючий), Юрчук М.І., Саврій В.А.

у справі (у межах справи про банкрутство) за позовом фізичної особи-підприємця Ніколаєва Д.Б. до Приватного підприємства «Кольортех» про визнання зміни правовідносин та набуття прав покупця за договором купівлі-продажу нерухомого майна

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

ФАКТИ, ЩО ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

23.05.2012 ухвалою Господарського суду Рівненської області введено процедуру розпорядження майном боржника - Приватного підприємства «Кольортех» (далі - ПП «Кольортех»), призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мельник І.А.

12.06.2012 між ПП «Кольортех» (продавець), фізичною особою-підприємцем (далі - ФОП) Ніколаєвим Д.Б. (покупець) та поручителем зі сторони продавця ОСОБА_9 було укладено попередній договір купівлі-продажу № 6 (далі - попередній договір), відповідно до якого продавець та покупець зобов'язались у майбутньому, в строк до 31.12.2012, укласти договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, що розташований по вул. Старицького, 21 у м. Рівне (основний договір) у нотаріальній формі на умовах, визначених цим договором.

Згідно з умовами попереднього договору сторони визначили істотні умови основного договору, а саме: ціна визначається сторонами у розмірі 200 000 доларів США. Інші умови основного договору, які не встановлені цим договором, погоджуються сторонами в основному договорі.

На підтвердження дійсних намірів про наступне укладення договору купівлі-продажу покупець передає продавцеві гроші в сумі 265 000 грн, факт передачі яких підтверджується підписанням даного договору та розпискою поручителя про отримання вищезазначеної суми.

Зазначена вище сума розцінюється сторонами у договорі, як аванс у рахунок наступного договору купівлі-продажу. У разі, коли договір купівлі-продажу не відбудеться, продавець зобов'язується повернути покупцеві отриманий від нього аванс у повній сумі протягом трьох діб із дня вимоги, заявленої у письмовій формі.

У цей же день на виконання укладеного попереднього договору позивач передав за розпискою ОСОБА_9, як довіреній особі продавця, 265 000 грн в якості часткової оплати вартості об'єкту (майнового комплексу).

17.08.2012 між ПП «Кольортех», ФОП Ніколаєвим Д.Б. та поручителем зі сторони продавця ОСОБА_9 підписано Додаток до попереднього договору купівлі-продажу № 6, в якому встановили графік погашення заборгованості покупцем на суму 1 257 772 грн.

Розписками від 28.09.2012 на суму 30 000 грн, від 28.09.2012 на суму 30 000 грн, від 07.02.2014 на суму 11 000 доларів США та платіжними дорученнями від 25.10.2012 № 124 і від 14.11.2012 № 126 на суму 55 000 грн ОСОБА_10 позивач перерахував на виконання даного договору кошти на загальну суму 395 000 грн.

19.09.2012 ухвалою Господарського суду Рівненської області про затвердження реєстру вимог кредиторів, у справі №5019/592/12, було затверджено реєстр вимог кредиторів в сумі грошових вимог кредиторів 3 263 779, 48 грн, у складі:

- Державної податкової інспекції у м. Рівному Рівненської області Державної податкової служби з грошовими вимогами в сумі 277 413, 02 грн, у тому числі 238 393, 64 грн - основного боргу /третьої черги задоволення/, 39 019, 38 грн - неустойки (штраф, пеня) /шостої черги задоволення/;

- ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» з грошовими вимогами в сумі 2 985 293, 46 грн, у тому числі 2 453 913, 87 грн - вимоги, що забезпечені заставою /першої черги задоволення/, 531 379, 59 грн - неустойки (штраф, пеня) /шостої черги задоволення/ та 1 073 грн - судових витрат /першої черги задоволення/.

05.02.2014 ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 5019/592/12 було, зокрема, припинено процедуру розпорядження майном ПП «Кольортех», визнано його банкрутом, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Михайловського С.В. та відкрито ліквідаційну процедуру боржника строком на 12 місяців. У подальшому повноваження Михайловського С.В. подовжувалися судом.

23.12.2015 ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 5019/592/12 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс боржника, ліквідовано юридичну особу - ПП «Кольортех», а вимоги усіх кредиторів визнано погашеними; виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню. Провадження у справі припинено.

23.08.2016 ФОП Ніколаєв Д.Б. звернувся до Господарського суду Рівненської області в межах справи про банкрутство ПП «Кольортех» із позовною заявою про визнання зміни правовідносин та набуття за ним прав покупця за договором купівлі-продажу. Позивач, посилаючись на положення ст. 16 ЦК України, просив: змінити правовідносини між ПП «Кольортех» та ФОП Ніколаєвим Д.Б. за попереднім договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 12.06.2012 № 6 на правовідносини цих самих сторін за Основним договором купівлі-продажу цього ж комплексу - з 12.06.2012; визнати права ФОП Ніколаєва Д.Б., як покупця за Основним договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: вул. Старицького, 21 у м. Рівне, - з 12.06.2012 в частині 62, 23 % від його вартості, - з тих підстав, що ним фактично виконано умови попереднього договору, проведено часткову оплату вартості об'єкту - майнового комплексу шляхом передачі готівки в сумі 395 000 грн та проведенням ремонтних робіт у розмірі 387 835 грн, що складає 62, 23 % від обумовленої сторонами суми, а також із тих підстав, що він з 12.06.2012 фактично володіє даним об'єктом нерухомості і здавав частину приміщень цього майнового комплексу в оренду третім особам протягом 2012-2013 років, а відповідач після укладання, як попереднього договору купівлі-продажу від 12.06.2012 № 6, так і Додатку до нього від 17.08.2012, постійно ухилявся та ухиляється від нотаріального оформлення даних правовідносин сторін.

РІШЕННЯ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.12.2016 рішенням Господарського суду Рівненської області у задоволенні позову відмовлено.

08.08.2017 постановою Рівненського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції скасовано, змінено правовідносини між ПП «Кольортех» та ФОП Ніколаєвим Д.Б. за попереднім договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 12.06.2012 № 6 на правовідносини цих самих сторін за Основним договором купівлі-продажу цього ж комплексу - з 12.06.2012. Визнано права ФОП Ніколаєва Д.Б. як покупця за Основним договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою: вул. Старицького, 21 у м. Рівне, з 12.06.2012 в частині 62, 23 % від його вартості. Стягнуто з ПП «Кольортех» (33013, вул. Будівельників, 4, м. Рівне, ) на користь ФОП Ніколаєва Д.Б. судові витрати.

МОТИВ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Згідно зі статтею 635 Цивільного кодексу України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Тобто, договір купівлі-продажу нерухомого майна є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення (ст. 640 Цивільного кодексу України).

Таким чином, оскільки позивачем та відповідачем порушено вимоги щодо нотаріального посвідчення попереднього договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу та у строк, встановлений попереднім договором, сторонами не укладено основного договору, такі дії сторін у силу статті 635 Цивільного кодексу України не можуть породжувати будь-яких прав та обов'язків у сторін договору стосовно спірного майна.

Окрім того, відповідно до частини тринадцятої статті 13 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, чинній до 19.01.2013 року) керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна укладає угоди щодо: передачі нерухомого майна в оренду, заставу, внесення зазначеного майна як внеску до статутного капіталу господарського товариства або розпорядження таким майном іншим чином; одержання та видачі позик (кредитів), поручительства і видачі гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передача в довірче управління майном боржника; розпорядження іншим майном боржника, балансова вартість якого складає понад один відсоток балансової вартості активів боржника.

З огляду на зазначене, на момент укладення попереднього договору купівлі-продажу керівник ПП «Кольортех» міг укладати правочини щодо нерухомого майна, належного боржнику, виключно за згодою розпорядника майна. Надання останнім такої згоди з матеріалів справи та самого попереднього договору не вбачається, що тягне за собою відмову у позові.

Додатково було встановлено, що надані розписки не відповідають загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину (стаття 203 ЦК України), не відображають суті правочину, його істотних умов, не містять згоди сторін щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу у визначеній формі, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, попередній договір укладено саме з ПП «Кольортех» як з продавцем, а кошти згідно розписок отримані ОСОБА_11. Докази перерахування грошових коштів на виконання попереднього договору купівлі-продажу на рахунки боржника в матеріалах справи відсутні.

Викладені вище мотиви призвели до відмови судом першої інстанції у задоволенні позову.

МОТИВ СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

При скасуванні рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції зазначив про наступне.

ПП «Кольортех», фактично передавши майно покупцю і отримавши від нього значну частину коштів, ухилився від нотаріального посвідчення попереднього договору від 12.06.2012, та від укладання основного нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цілісного майнового комплексу.

Щодо посилань арбітражного керуючого на те, що спірний договір укладено в період стадії розпорядження майном ПП «Кольортех», без погодження з розпорядником майна боржника і майно, яке є предметом договору, перебуває під забороною відчуження, колегія оцінює критично і відхиляє як безпідставні, оскільки дійсно 17.04.2012 ухвалою Господарського суду Рівненської області, у справі № 5019/592/12, було порушено провадження у справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та накладено арешт на все майно та грошові кошти, проте відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закону), у редакції, чинній на час прийняття ухвали, суддя після винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство не пізніш як на другий день із дня її винесення передає текст ухвали для офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Однак, із матеріалів справи не вбачається, що дана ухвала направлялась для оприлюднення на офіційний веб-сайт судової влади України, а продавець - ПП «Кольортех» при реалізації свого майна промовчав про дану обставину, а в попередньому договорі взагалі зазначив, що даний об'єкт нікому не проданий, не подарований, не заставлений, у спорі та під забороною, в тому числі податковій заставі, не перебуває і прав на нього у третіх осіб, у тому числі права привілейованої купівлі, немає.

Додатково суд апеляційної інстанції висловився відносно поліпшень, що їх було здійснено на спірному об'єкті нерухомості, зазначивши, що ОСОБА_9 у своїх письмових поясненнях, замовчуючи про отримання від позивача коштів за розписками, вказує, що акт здачі-приймання, датований 07.02.2014, він не підписував і жодних будівельно-ремонтних робіт від ФОП Ніколаєва Д.Б. не приймав, проте дані твердження спростовуються висновком експерта від 31.03.2017 № 1.1-52/17, згідно дослідження якого у підписах, виконаних у графі «ОСОБА_9» в акті здачі-приймання робіт від 07.02.2017, на аркуші «Кольортех» навпроти рукописного тексту « 7.02.2014 ОСОБА_11», у «Розписці згідно з договором № 6 від 12 червня», було встановлено збіг по загальних та по окремих ознаках з експериментальними зразками підписів ОСОБА_9, а тому експерт дійшов висновку, що зазначені висновки вірогідно виконані

ОСОБА_9

МОТИВИ КАСАЦІЙНИХ СКАРГ

30.08.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції») подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін із мотиву того, що згідно з частиною третьою статті 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Натомість судами так і не було встановлено факту надання оферти щодо укладення такого договору. Окрім того скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції було порушено статтю 203 ЦК України, оскільки спірний правочин не направлений на реальне настання наслідків. Додатково скаржник посилається на відсутність у Ніколаєва Д.Б. підстав для передачі в оренду цілісного майнового комплексу, розташованого у м. Рівне по вул. Старицького, 21. Окремо скаржник концентрує увагу суду касаційної інстанції на тому, що ухвалу про порушення справи про банкрутство ПП «Кольортех» від 17.04.2012 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі 21.04.2012, тобто до укладення спірного правочину.

31.08.2017 ліквідатором боржника Михайловським С.В. подано касаційну скаргу, в якій скаржник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін з мотивів, що є абсолютно ідентичними до тих, що їх виклало у своїй касаційній скарзі ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

ФОП Ніколаєв Д.Б. у відзивах на касаційні скарги ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» і ліквідатора ПП «Кольортех» Михайловського С.В. із посиланням на обґрунтованість постанови суду апеляційної інстанції просив відмовити у задоволенні касаційних скарг.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Пєсков В.Г. - головуючий, Білоус В.В, Погребняк В.Я.

У зв'язку з перебуванням судді Погребняка В.Я. на лікарняному було проведено повторний автоматизований розподіл справи і визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи: Пєсков В.Г. - головуючий, Білоус В.В, Жуков С.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2018.

ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО РЕГУЛЮЄ СПІРНІ ВІДНОСИНИ

Цивільний кодекс України

Стаття 3. Загальні засади цивільного законодавства

1. Загальними засадами цивільного законодавства є:

6) справедливість, добросовісність та розумність.

Стаття 635. Попередній договір

1. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором…

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Згідно з положеннями частини четвертої статті 300 ГПК України (у редакції з15.12.2017) суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктом 8 частини першої статті 310 ГПК України визначено, що судові рішення підлягають обов'язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій, вирішуючи спір, приймали рішення щодо інтересів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (за твердженнями позивача, він передавав кошти зі сплати об'єкта нерухомості за попереднім договором купівлі-продажу цілісного майнового комплексу від 12.06.2012 № 6 саме цим особам, однак матеріали справи не містять достеменних даних щодо подальшої долі цих коштів - чи надійшли вони до продавця), однак вказані особи не були залучені до участі у справі, то суд касаційної інстанції доходить висновку, що в силу пункту 8 частини першої статті 310 ГПК України судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Крім того, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Верховний Суд вважає, що ті доводи, що їх наводили учасники справи при розгляді справи в суді першої та апеляційної інстанцій, не є очевидно необгрунтованими, що вимагало від судів першої та апеляційної інстанцій їх дослідження та відображення у судових рішеннях.

З огляду на це Верховний Суд вважає необхідним з'ясувати низку обставин, що їх належить встановити у цій справі. Зокрема, суду слід з'ясувати при розгляді питань щодо укладення попереднього договору: чи було предметом попереднього договору передача права власності на нерухомість (продаж спірної нерухомості); причина, за якою попередній договір не було укладено у нотаріальній формі; якими доказами підтверджується наполягання покупця укласти попередній договір у нотаріальній формі? Також в обов'язковому порядку суду необхідно встановити, чи гроші, які покупець вважав оплатою купівлі нерухомості, були отримані ПП «Кольортех»?

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанції було порушено норми процесуального права щодо залучення осіб до участі у справі та принцип повноти оцінки доказів та їх відображення у прийнятих судових рішеннях, якими вирішувався спір по суті, що вимагає направлення справи на новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно залучити до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача особу/осіб, яким було передано позивачем грошові кошти на виконання попереднього договору або основного договору. Також судам першої та апеляційної інстанцій слід з'ясувати обставини, що пов'язані з наведеним вище переліком питань та, ґрунтуючись на достеменно встановлених фактичних обставинах, винести судове рішення.

При цьому, на думку суду касаційної інстанції, встановлення істини у даному випадку вимагатиме збору/подання додаткових доказів, що зумовлює необхідність направлення справи саме до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 300, 301, 310, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» та ліквідатора Приватного підприємства «Кольортех» Михайловського Сергія Володимировича на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 задовольнити частково.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та рішення Господарського суду Рівненської області від 15.12.2016 у справі № 5019/592/12 скасувати.

3. Справу № 5019/592/12 направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

С.В. Жуков