ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2018 р. Cправа № 902/1087/17

Господарський суд Вінницької області в складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Німенко О.І., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія", м.Київ

до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир", с.Слобода-Межирівська Жмеринського району Вінницької області

про стягнення 105501,67 грн заборгованості згідно договору поставки

за участю представника позивача ОСОБА_1, діє за довіреністю;

відповідач не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" 355501,67 грн заборгованості, нарахованої в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №25/МР-1 від 16.04.2016, з яких: 251498,45 грн - основний борг; 18355,94 грн - пеня; 75449,54 грн - штраф; 8047,95 грн - сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів та 2149,79 грн - 3% річних.

Ухвалою суду від 25.01.2018 постановлено справу №902/1087/17 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 22.02.2018.

На визначену дату (22.02.2018) до суду зявився представник позивача.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, про дату, місце та час слухання справи повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується відміткою на штемпелі канцелярії суду за №№1016-1017 від 30.01.2018 про направлення на його юридичну адресу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ухвали від 25.01.2018 рекомендованою кореспонденцією, а також повідомленням про вручення зазначеної ухвали суду 05.02.2018 відповідачу (вх.№1364 від 13.02.2018).

Частиною першою статті 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на неявку в судове засідання відповідача без повідомлення причин неявки суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності такого учасника справи, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Судовий розгляд справи (22.02.2018) здійснювався за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.1 ст.222 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача просила прийняти до розгляду заяву №13 від 11.01.2018 (вх. канц. суду №06-52/272/18) "про зменшення позовних вимог". Посилаючись на сплату відповідачем заборгованості згідно договору поставки №25/МР-1 від 16.04.2016 в розмірі 250000,00 грн, просила суд постановити рішення про стягнення з останнього 1498,45 грн основного боргу; 18355,94 грн пені; 75449,54 грн штрафу; 8047,95 грн інфляційних втрат та 2149,79 грн 3% річних, стягнути з відповідача витрати, понесені на сплату судового збору при поданні позову.

Враховуючи, що при поданні заяви "про зменшення розміру позовних вимог" позивачем дотримано вимоги п.2 ч.2 ст.46, ч.5 ст.46 Господарського процесуального кодексу України тощо, суд дійшов висновку, що вона підлягає прийняттю до розгляду.

Також пунктом 5 заяви №13 від 11.01.2018 товариство з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" просило повернути позивачу з державного бюджету частину судового збору у зв'язку з зменшенням розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні докази на засадах всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, судом встановлено наступне.

16.04.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю «Українська аграрно-хімічна компанія» (позивач, за договором - Продавець) та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Мир» (відповідач, за договором - Покупець) укладено договір поставка № 25/МР-1 (надалі Договір), за умовами якого, Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у встановлений строк товар, а Покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах, визначених цим Договором (п.1.1. Договору).

Згідно п.1.2 предметом постачання по Договору є засоби захисту рослин (надалі - Товар), виробник, асортимент, вартість та кількість яких передбачаються в Додатках і Специфікаціях до цього Договору, що є його невід'ємною частиною.

Товар, передбачений цим Договором, поставляється в кількості і асортименті, закріпленому Додатками і Специфікаціями до даного Договору, що є його невід'ємною частиною. У випадку необхідності для Покупця змінити/доповнити деякі позиції з асортименту Товару, що постачається, збільшити його кількість (обсяг), Покупець зобов'язаний подати Продавцю у десятиденний строк письмову пропозицію. Новий асортимент вважається прийнятим, якщо Сторони, укладуть в письмовій формі додаткову угоду до даного Договору про внесення відповідних змін та доповнень, що підписується уповноваженими представниками Сторін та скріплюється печатками (п.п. 2.1.-2.3. Договору).

В пунктах 5.1., 5.2. Договору вказано, що товар постачається Продавцем в терміни та обсязі, що визначаються в Додатках та Специфікаціях до даного Договору. Поставка Товару може здійснюватися як окремими частинами (партіями) згідно кожного Додатку, укладеного до цього Договору, так і в цілому по Договору, за умови, що не будуть порушуватися терміни поставки Товару, передбачені окремими Додатками до Договору.

Згідно із п.п.6.1- 6.3 Договору Покупець сплачує Продавцю за Товар, який підлягає поставці за даним Договором по цінам та на умовах, передбачених у Додатках до Договору. Загальна вартість Товару, що поставляється за цим Договором, становитиме сукупну вартість Товару, фактично поставленого за цим Договором, що визначається на підставі накладних. Розрахунки за Товар здійснюються Покупцем у порядку та строки, що передбачаються в Додатках до даного Договору.

Постачання Товару за даним Договором здійснюється Продавцем на умовах: склад Покупця, що знаходиться за адресою с. Слобода-Межирівська, Жмеринський р-н, Вінницька обл. Перехід права власності на Товар, а також перехід ризиків випадкового знищення відбувається в момент передачі Товару Покупцю по накладній(-им). (п.п. 7.1., 7.2. Договору).

Передача-приймання Товару здійснюється в пункті поставки. Приймання Товару за кількістю та якістю здійснюється Сторонами в наступному порядку: по кількості виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладних; по якості - відповідно до якості, вказаній в сертифікаті якості виробника Товару. Якщо Покупець в момент прийняття Товару виявить його недостачу або явні недоліки Товару по якості (пошкодження тари, пакування, пломб на ній (при їх наявності), відсутність маркування, ознаки псування Товару, інші недоліки, що можуть бути виявлені при звичайному огляді товару під час приймання), Покупець повинен негайно письмово повідомити про це представника Продавця та скласти ОСОБА_1 за участю представника Продавця та Покупця, один примірник якого передається Продавцю. Після складання та отримання акту, передбаченого умовами цього пункту, Продавець повинен вжити заходів, передбачених п. 4.2. цього Договору, протягом строку, визначеного даним Договором або чинним законодавством, чи надати Покупцю обґрунтовану відмову (п.п. 9.1.-9.3. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами, скріплення печатками Сторін та діє до моменту повного виконання Сторонами взятих на себе обов'язків по цьому Договору (п.10.1 Договору).

Також п.п. 11.1. -11.3. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України. В разі несвоєчасного чи не повного розрахунку за поставлений Товару, Покупець зобов'язується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня за кожен день прострочки від вартості неоплаченого Товару за весь період прострочення. В разі несвоєчасної поставки або недопоставки Товару Продавцем в установлений даним Договором термін, він сплачує на користь Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочки від вартості непоставленого або недопоставленого Товару.

Як вбачається з поданої до суду позовної заяви, наданих суду доказів Позивач, на виконання умов Договору поставки та всіх додатків до нього, передав Відповідачу, а Відповідач прийняв товар, обумовлений Договором поставки та відповідним додатком до нього.

Зокрема на виконання умов Договору поставки № 25/МР-1 від 16.04.2016 р., Додатку № 1 від 16.04.2016 р., Додатку № 2 від 27.05.2016 р. і Додатку № 3 від 27.05.2016 р. та згідно специфікацій від 16.04.2016 р., 27.05.2016 р. Позивач передав Відповідачу на підставі накладної № 25/МР-1 від 16.06.2016 р. товар на загальну суму 647 838,84 грн. На виконання умов Додатку № 4 від 27.05.2016 р., згідно специфікації від 27.05.2016 р. Позивач передав Відповідачу на підставі накладної № 25/МР-2 від 26.07.2016 р. товар вартістю 62 566,98 грн. На виконання умов Додатку № 5 від 01.08.2016 р. і Додатку № 6 від 01.08.2016 р., згідно специфікацій 01.08.2016 р. Позивач передав Відповідачу на підставі накладної № 25/МР-3 від 04.08.2016 р. товар вартістю 356 228, 63 грн. На виконання умов Додатку № 7 від 23.09.2016 р., згідно специфікації від 23.09.2016 р. Позивач передав Відповідачу на підставі накладної № 25/МР-3 від 03.10.2016 р. товар вартістю 84 864, 00 грн. Що в загальній сумі становить 1 151 498,45 грн. (а.с. 9- 28).

Відповідач в свою чергу зобов'язувався розрахуватися з Позивачем за отриманий товар у порядку і строки, обумовлені у додатках до Договору поставки. Так зокрема за умовами Додатку № 1 від 16.04.2016 р. Відповідач зобов'язувався сплатити 20% від вартості товару у якості попередньої оплати та 80 % від вартості товару до 10 листопада 2016 р.; за умовами Додатку № 2 від 27.05.2016 р. Відповідач зобов'язувався повністю оплатити вартість товару до 10.10.2016 р.; за умовами Додатку № 3 від 27.05.2016 р. Відповідач зобов'язувався повністю оплатити вартість товару до 10.11.2016 р.; за умовами Додатку № 4 від 27.05.2016 р. Відповідач зобов'язувався повністю оплатити вартість товару до 01.10.2016 р.; за умовами Додатку № 5 від 01.08.2016 р. Відповідач зобов'язувався повністю оплатити вартість товару до 15.10.2016 р.; за умовами Додатку №6 від 01.08.2016 р. Відповідач зобов'язувався сплатити 30% від вартості товару у якості попередньої оплати та 70 % від вартості товару до 15.10.2016 р. та за умовами Додатку № 7 від 23.09.2016 р. Відповідач зобов'язувався сплатити 20% від вартості товару у якості попередньої оплати та 80 % від вартості товару до 10.11.2016 р.

Згідно платіжного доручення №206 від 02.08.2016 р. відповідачем було здійснено часткову оплату за товар на загальну суму 100 000,00 грн. (а.с.29).

04 січня 2017 року між Позивачем і Відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки, за умовами якої сторонами погоджено нові строки для погашення заборгованості Відповідачем, а саме, згідно з п. 2 вказаної Додаткової угоди Відповідач зобов'язувався повністю сплатити Позивачу заборгованість у розмірі 1 051 498,45 грн. з дотриманням наступного графіку платежів: 525 749,23 грн. сплатити до 20 січня 2017 року та 525 749,22 грн. сплатити до 01 квітня 2017 року (а.с. 23).

Згідно платіжних доручень №963 від 19.01.2017 р. на суму 100000,00 грн., № 971 від 23.01.2017 р. на суму 200000,00 грн., №983 від 27.01.2017 р. на суму 200000,00 грн., № 8 від 06.02.2017 р. на суму 100000,00 грн та №40 від 07.03.2017 р. на суму 200000,00 грн. відповідачем було здійснено часткову оплату за товар на загальну суму 800 000,00 грн. (а.с.30-34).

28 березня 2017 року між Позивачем і Відповідачем було повторно укладено Додаткову угоду № 2 до Договору поставки, відповідно до положень якої відтерміновано строки погашення залишку боргу в розмірі 251 498,45 грн до 15 серпня 2017 року (а.с. 24).

З огляду на невиконання відповідачем умов Договору поставки, Додаткової угоди № 2 до Договору поставки, 27 жовтня 2017 року Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 78 від 27.10.2017 р. щодо погашення боргу та сплати штрафу і пені за прострочення виконання зобов'язання.

Разом з тим розрахунків за товар відповідач не провів, порушивши зобов'язання по оплаті товару за Договором поставки № 25/МР-1 від 16.04.2016 р., з додатками (Додаткова угода № 2 від 28.03.2017 р. відповідно до положень якої відтерміновано строки погашення залишку боргу в розмірі 251 498,45 грн. до 15 серпня 2017 року) на загальну суму 251 498, 45 грн.

Вказані вище обставини стали підставою звернення ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" з даним позовом до суду.

Водночас 28.11.2017 р. відповідачем було здійснено часткову оплату за товар на загальну суму 250 000,00 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи випискою банку, наданим позивачем до суду розрахунком ціни позову.

З огляду на викладене, ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія" звернулось до суду із заявою №13 від 11.01.2018 (вх. канц. суду №06-52/272/18) про зменшення позовних вимог, посилаючись на сплату СТОВ "Мир" заборгованості згідно договору поставки №25/МР-1 від 16.04.2016 в розмірі 250000,00 грн, та клопотало про стягнення з останнього 1498,45 грн основного боргу; 18355,94 грн пені; 75449,54 грн штрафу; 8047,95 грн інфляційних втрат та 2149,79 грн 3% річних, стягнення з відповідача 1762,00 грн судового збору та повернення позивачу з державного бюджету частину судового збору в сумі 3570,53 грн у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог. Дана заява прийнята судом.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобовязання по оплаті отриманого товару.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобовязання за договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, відповідачем виконувались не належним чином.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд, перевіривши розрахунок суми боргу, прийшов до висновку, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 1498,45 грн боргу.

Разом з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем за період з 16.08.2017 по 27.11.2017 нараховано та заявлено до стягнення 18355,94 грн пені; 75449,54 грн штрафу; 8047,95 грн інфляційних втрат та 2149,79 грн 3% річних.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов'язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Одним із видів господарських санкцій, які відповідно до статті 217 ГК України можуть застосовуватися у сфері господарювання, є штрафні санкції, що можуть застосовуватися у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня) відповідно до умов договору між сторонами.

Відповідно до 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 11.1., 11.2. Договору поставки №25/МР-1 від 16.04.2016 р. сторони передбачили, що у випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України. В разі несвоєчасного чи не повного розрахунку за поставлений Товару, Покупець зобов'язується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня за кожен день прострочки від вартості неоплаченого Товару за весь період прострочення.

Також згідно підпункту 3.2. пункту 3 Додаткової угоди № 2 від 28.03.2017 р., яка є невід'ємною частиною Договору поставки №25/МР-1 від 16.04.2016 р., сторони передбачили право Продавця вимагати від Покупця, окрім пені, передбаченої п. 11.2. Договору поставки, сплатити також штраф: у розмірі десяти відсотків від вартості неоплаченого Товару в разі прострочення виконання грошового зобов'язання Покупцем понад 10 календарних днів, але не більше 20 календарних днів; у розмірі двадцяти відсотків від вартості неоплаченого Товару в разі прострочення виконання грошового зобов'язання Покупцем понад 20 календарних днів, але не більше 30 календарних днів; у розмірі тридцяти відсотків від вартості неоплаченого Товару в разі прострочення виконання грошового зобов'язання Покупцем понад 30 календарних днів.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення пені, штрафу, інфляційних втрат та 3% річних є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинному законодавству.

З огляду на викладене, суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення сум пені, штрафу, інфляційних та 3% річних, встановив що заявлені суми позивачем обраховано вірно, а відтак вимоги про стягнення 18355,94 грн пені; 75449,54 грн штрафу; 8047,95 грн інфляційних втрат та 2149,79 грн 3% річних підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Також при розподілі судових витрат, судом враховано положення норм чинного законодавства щодо повернення позивачу з Державного бюджету України сплаченого судового збору.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України " Про судовий збір" в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

З огляду на викладене, зменшення позивачем розміру позовних вимог згідно заяви від 11.01.2018, яка прийнята судом, наявність клопотання позивача про повернення йому надмірно сплаченої суми судового збору, суд дійшов висновку про те, що витрати зі сплати судового збору в розмірі 3732,53 грн підлягають поверненню з Державного бюджету України на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" (21123, Вінницька область, Жмеринський район, с.Слобода-Межирівська, вул.Центральна, 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (03040, м.Київ, вул.Стельмаха, 6а, ) 1498 (одну тисячу чотириста дев'яносто вісім) грн 45 коп. - основного боргу; 18355 (вісімнадцять тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн 94 коп. - пені; 75449 (сімдесят п'ять тисяч чотириста сорок дев'ять) грн 54 коп. - штрафу; 8047 (вісім тисяч сорок сім) грн 95 коп. - інфляційних втрат; 2149 (дві тисячі сто сорок дев'ять) грн 79 коп. - 3% річних; 1600 (одну тисячу шістсот) грн 00 коп. - відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Органу Державної казначейської служби у відповідності з п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (03040, м.Київ, вул.Стельмаха, 6а, ) - 3732 (три тисячі сімсот тридцять дві) грн 53 коп. судового збору, перерахованого згідно платіжного доручення №4980 від 28.11.2017.

5. Примірник даного рішення, скріпленого гербовою печаткою суду, є підставою для повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" органом Державної казначейської служби 3732 (три тисячі сімсот тридцять дві) грн 53 коп. cyдoвого збору.

6. Примірник рішення, скріплений гербовою печаткою суду, надіслати товариству з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" з оригіналом платіжного доручення №4980 від 28.11.2017 рекомендованим листом.

7. Копії платіжного доручення №4980 від 28.11.2017 долучити до матеріалів господарської справи №902/1087/17.

8. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 27 лютого 2018 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу, ТОВ "Українська аграрно-хімічна компанія", 03040, м.Київ, вул.Стельмаха, 6а;

3 - відповідачу, СТОВ "Мир", 23123, Вінницька область, Жмеринський район, с.Слобода-Межирівська, вул.Центральна, 1А.