ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. Справа № 909/644/17

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Плотніцького Б.Д.

суддів Давид Л.Л.

ОСОБА_1

секретар судового засідання: Совинська С.В.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, ОСОБА_3;

від відповідача: ОСОБА_4 (в режимі відеоконференцзвязку),

розглянувши апеляційну скаргу Косівської міської ради, №1226 від 22.11.2017

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 (повне рішення складено 17.11.2017)

у справі №909/644/17, cуддя Калашник В.О.

за позовом: Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Косівської міської ради, м. Косів, Івано-Франківська область

про визнання незаконним та скасування рішення відповідача, Косівської міської ради №2.20.15 від 17.02.17 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га із земель комунальної власності, а також визнання незаконним та скасування рішення Косівської міської ради № 2.45-18 від 16.05.17 в частині надання Івано-Франківській обласній організації УТМР дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовною площею 0,04 га для обслуговування будівель та споруд із земель комунальної власності,

В С Т А Н О В И В:

Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою про визнання незаконними та скасування рішення Косівської міської ради №2.20.15 від 17.02.2017 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовною площею 3,03 га із земель комунальної власності та рішення Косівської міської ради №2.45-18 від 16.05.2017 в частині надання Івано-Франківській обласній організації УТМР дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовною площею 0,04 га для обслуговування будівель та споруд із земель комунальної власності (з врахуванням заяви від 01.08.2017 про збільшення розміру позовних вимог).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 у справі №909/644/17 (суддя Калашник В.О.) позов Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Косівської міської ради № 2.20.15 від 17.02.17 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га із земель комунальної власності та рішення Косівської міської ради № 2.45-18 від 16.05.17 в частині надання Івано-Франківській обласній організації УТМР дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовною площею 0,04 га для обслуговування будівель та споруд із земель комунальної власності, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 3200,00грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване положеннями ст.19 Конституції України, ч.2 ст.95, ч.1 ст.124, ст. 126, ст. 152, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, ст. 13 Закону України «Про оренду землі», п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також укладеним 10.03.2008 між сторонами, на підставі рішення Косівської міської ради №4.25-21/2008 від 06.03.2008, договором оренди земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га, строком на 25 років. Враховуючи те, що позивач є добросовісним орендарем, який в передбачений законом спосіб користується земельною ділянкою, сплачує відповідачу орендну плату, а договір оренди земельної ділянки є чинним, місцевий господарський суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідача суперечать вимогам чинного законодавства та порушують право позивача як належного користувача земельною ділянкою, а відтак, підлягають скасуванню.

Не погоджуючись з даним рішення місцевого господарського суду, Косівська міська рада оскаржила його в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вих. №1226 від 22.11.2017, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 у справі №909/644/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок відмовити.

Свої доводи скаржник мотивує положеннями ч.1 ст.181, ч.ч. 1,2,4 ст. 182, ст.210 Цивільного кодексу України, ст.ст. 18,20 Закону України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та відсутністю в матеріалах справи доказів проведення державної реєстрації договору оренди земельної ділянки від 10.03.2008.

При цьому, скаржник зазначає, що судом першої інстанції належним чином не досліджено рішення Косівської міської ради №4.25-21/2008 від 06.03.2008, яким Косівському Українському товариству мисливців та рибалок ( а не Івано-Франківському обласному УТМР) передано в оренду земельну ділянку площею 3,03 га по вул. Дружби, 76 для обслуговування будинку та ставків терміном на 1 рік, а не на 25 років, як зазначено в договорі оренди земельної ділянки від 10.03.2008.

Окрім того, апелянт вказує на безпідставність висновків суду першої інстанції про сплату позивачем орендних платежів, оскільки з наявних в матеріалах справи платіжних доручень та довідки Косівської міської ради №3663 від 12.09.2017 вбачається, що оплату здійснювала Косівська районна УТМР за фактичне використання земельної ділянки за договором від 17.02.2014, а не за оренду земельної ділянки за договором від 10.03.2008.

Скориставшись своїм правом, позивач подав відзиви на апеляційну скаргу б/н від 09.01.2018 та б/н від 10.02.2018, в яких спростовує доводи скаржника та просить в задоволенні апеляційної скарги Косівської міської ради відмовити, а оскаржене рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

При цьому, позивач вказує на встановлення судом першої інстанції факту укладення між сторонами у справі договору оренди земельної ділянки та відсутність доказів прийняття Косівською міською радою рішення про розірвання такого договору, а також на обєктивність висновків суду про законність користування позивачем земельною ділянкою площею 3,03 га по вул. Дружби, 76.

У судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзивах на неї і висловили свої міркування з питань, що виникли в ході розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 у справі №909/644/17 підлягає частковому скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від його імені права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ст.143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу (п.п. а, в ч.1 ст. 12 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 116, ч.1 ст.124 Земельного кодексу України ( в редакції, чинній станом на 2008 рік) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок є власником нежитлової будівлі (адмінбудинку) по вул. Дружби, 76 у м. Косів, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Косівської міської ради 23.01.2007.

30 січня 2008 року Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок звернулась до Косівської міської ради з клопотанням про укладення попереднього договору оренди земельної ділянки по вул. Дружби, 76 терміном на 1 рік. Вказане клопотання підписане головою Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок та завірене відтиском печатки Косівської районної організації Українського товариства мисливців та рибалок.

6 березня 2008 року рішенням Косівської міської ради №4.25-21/2008 «Про розгляд клопотання Косівського УТМР» передано в оренду Косівському Українському товариству мисливців та рибалок земельну ділянку площею 3,03 га по вул. Дружби, 76 для обслуговування будинку та ставків терміном на 364 дні та зобовязано Косівське УТМР укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки.

На підставі вказаного рішення, 10.03.2008 між Косівською міською радою та Обласною організацією УТМР було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Дружби, б/н площею 3,03 га (п.п.1,2 договору).

Відповідно до п.6 договору договір укладено на 25 років. Договір набирає чинності з дати його реєстрації у Косівській міській раді.

Даний договір зареєстровано у Косівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 10.03.2008 за №169.

Окрім того, в матеріалах справи міститься аналогічний договір оренди землі від 10.03.2008, укладений між Косівською міською радою та Обласною організацією УТМР на 364 дні. Даний договір також зареєстровано у Косівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 10.03.2008 за №169.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, між Косівською міською радою та Косівською районною організацією Українського товариства мисливців та рибалок було укладено договір оренди землі від 20.12.2010, зареєстрований у Косівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 20.12.2010 за №17, договір оренди землі від 02.01.2013, зареєстрований у Косівській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди вчинено запис від 02.01.2013 за №47, за якими передавалась в оренду земельна ділянка площею 3,03 га по вул. Дружби, 76 терміном на 364 дні.

17 лютого 2014 року між Косівською міською радою та Косівською районною організацією Українського товариства мисливців та рибалок було укладено угоду щодо плати за використання земельної ділянки площею 3,03 га по вул. Дружби, 76 на 3 роки.

При цьому, з долучених позивачем до матеріалів справи платіжних доручень вбачається, що в 2011 році Івано-Франківська обласна організація УТМР сплачувала Косівській міській раді орендну плату за землю, а в 2013-2017 роках сплачувала орендну плату за землю за Косівську районну організацію УТМР.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, зокрема, що Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок є добросовісним орендарем, який в передбачений законом спосіб користується земельною ділянкою, сплачує орендодавцю орендну плату, а договір оренди землі від 10.03.2008 є чинним.

Однак, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.9 ст. 93 Земельного кодексу України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України «Про оренду землі»).

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» ( у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов'язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Відповідно до ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

За змістом ч. 3 ст.640 Цивільного кодексу України (в редакції до 01.01.2013) договір, який підлягає державній реєстрації, є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (Стаття 125 Земельного кодексу України в редакції Закону № 1066-VI від 05.03.2009).

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(Стаття 126 Земельного кодексу України в редакції Закону № 3613-VI від 07.07.2011).

Відповідно до п.п.2,13 Постанови Кабінету Міністрів України №2073 від 25.12.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації договорів оренди землі» (чинної на момент укладення договору оренди землі від 10.03.2008) державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок. Після засвідчення факту державної реєстрації договір оренди реєструється у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, яка ведеться державним органом земельних ресурсів за формою згідно з додатком.

На момент виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація договорів оренди землі здійснювалася Центром державного земельного кадастру при Держкомземі

України, згідно з Тимчасовим порядком ведення державного реєстру земель, затвердженим наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 02.07.2003 № 174, та Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженою наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04.05.1999 N 43.

З 2011 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2009 за № 1021 «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» (зі змінами), що діяла до 01.01.2013, відповідними повноваженнями були наділені територіальні органи Держземагентства за місцем розташування земельної ділянки.

З 01.01.2013 набрали чинність Закон України «Про Державний земельний кадастр», постанова Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру», зміни до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і повноваженнями щодо проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень наділена Державна реєстраційна служба (Укрдержреєстр), яка веде єдиний державний реєстр речових майнових прав та обтяжень на нерухоме майно.

Однак, договір оренди земельної ділянки від 10.03.2008 не було зареєстровано у структурному підрозділі державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України".

Позивачем також не надано суду іншого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого відповідно до законодавства, а, відтак, судова колегія приходить до висновку, що Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок не набула прав орендаря на земельну ділянку по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га.

Статтею 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Крім цього, ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Враховуючи викладені вище законодавчі положення, а також те, що хоча з матеріалів справи і вбачається, що позивач та Косівська районна організація УТМР фактично користувались земельною ділянкою площею 3,03 га по вул. Дружби, 76, вносили плату за землю, проте орендні відносини щодо спірної земельної ділянки не були належним чином оформлені, колегія суддів вважає, що рішенням Косівської міської ради № 2.20.15 від 17.02.2017 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га із земель комунальної власності, прав позивача та вимог чинного законодавства не порушено.

З огляду на наведене, судова колегія вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову у частині визнання незаконним та скасування рішення Косівської міської ради № 2.20.15 від 17.02.2017 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га із земель комунальної власності .

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відтак, статтею 123 Земельного кодексу України передбачено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та необхідність зазначення мотивів відмови у наданні такого дозволу.

З матеріалів справи вбачається, що Івано-Франківська обласна організація Українського товариства мисливців та рибалок звернулась до Косівської міської ради з заявою №01-30 від 10.04.2017, якою, з метою впорядкування правовідносин щодо користування землею, просила надати дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки на умовах оренди для обслуговування будівель і споруд площею 0,10 га за адресою м. Косів, вул. Дружби, 76.

Розглянувши вказане клопотання, 16.05.2017 Косівська міська рада прийняла рішення №2.45-18, яким надала Івано-Франківській обласній організації Українського товариства мисливців та рибалок дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76, орієнтовною площею 0,04 га, для обслуговування будівель і споруд із земель комунальної власності.

Отже, вказаним рішенням Косівська міська рада фактично відмовила Івано-Франківській обласній організації Українського товариства мисливців та рибалок у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76, орієнтовною площею 0,06 га, не вказавши при цьому мотивів такої відмови, як це передбачено ч.3 ст.123 Земельного кодексу України, чим порушила права позивача.

Статею 152 Земельного кодексу України передбачені способи захисту прав на земельні ділянки. Зокрема, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст. 155 Земельного кодексу України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до положень п. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині визнання незаконними та скасування рішення Косівської міської ради №2.45-18 від 16.05.2017 в частині надання Івано-Франківській обласній організації УТМР дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовною площею 0,04 га для обслуговування будівель та споруд із земель комунальної власності, підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині - залишенню без змін.

Судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції та за перегляд справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.11 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобовязати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обовязку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок на користь Косівської міської ради 160 грн. судового збору.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 86, 129, 240, 269, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Косівської міської ради задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 у справі №909/644/17 скасувати в частині визнання незаконним та скасування рішення Косівської міської ради № 2.20.15 від 17.02.17 в частині надання дозволу Косівській територіальній громаді на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Дружби, 76 в м. Косів, орієнтовної площі 3,03 га із земель комунальної власності та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В решті рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 14.11.2017 у справі №909/644/17 залишити без змін.

Стягнути з Івано-Франківської обласної організації Українського товариства мисливців та рибалок (м. Івано-Франківськ, вул. Саєвича, 5-А, ) на користь Косівської міської ради (Івано-Франківська область, Косівський район, м. Косів, Майдан Незалежності,11, )160 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Л.Л. Давид

ОСОБА_1