Суд
УХВАЛА

22 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 909/1345/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Сухового В.Г.

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Родон" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 (головуючий суддя Дубник О.П., судді Орищин Г.В., Скрипчук О.С.) та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 (головуючий суддя Рочняк О.В., судді Ткаченко І.В., Фанда О.М.) у справі № 909/1345/14

за позовом Першого заступника прокурора Івано-Франківської області

до 1) Вовчинецької сільської ради, 2) Акціонерного товариства відкритого типу "Родон"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 1) Гаражного кооперативу "Сокол", 2) Івано-Франківської міської ради, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Х-Адванс"

про скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 07.02.08 про затвердження технічної документації із землеустрою та передачу земельної ділянки площею 6,3201 га по вул. Вовчинецькій, 225, с. Вовчинець Івано-Франківської міської ради в оренду АТВТ "Родон"; скасування рішення Вовчинецької сільської ради від 29.02.08, яким погоджено звіт про експертну оцінку земельної ділянки площею 6,3201 га по вул.Вовчинецькій,225, с.Вовчинець Івано-Франківської міської ради; визнання недійсним договору оренди землі від 13.02.08 укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.08, укладеного між Вовчинецькою сільською радою та АТВТ "Родон"; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 090030118, виданий АТВТ "Родон" 04.06.08

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 через Львівський апеляційний господарський суд Публічне акціонерне товариство "Родон" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 у справі №909/1345/14.

На підставі частини 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності 15.12.2017, та на підставі розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.12.2017 № 38-р зазначену касаційну скаргу разом зі справою передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (супровідний лист від 04.01.2018 № 08.03-07/2151).

Підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674 - VI.

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) встановлено обов'язок скаржника додавати до скарги докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пункту 3.1. Інструкції платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

З додатків 2, 8 до Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу", який заповнюється з урахуванням вимог, установлених главою 3 Інструкції.

Пунктом 3.8. Інструкції визначено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Необхідними реквізитами ідентифікації касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується.

На підтвердження сплати судового збору за подання касаційної скарги скаржником надано оригінал квитанції № @2PL496718 від 08.09.2017 про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн., зі змісту якої вбачається, що в розділі "Призначення платежу" зазначено наступне: "101;14313518; судовий збір, за позовом Пат РОДОН/ Вищий господарський суд України".

Проте зазначена квитанція не може бути прийнята як належний доказ сплати судового збору, оскільки не містить інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дату прийняття судового акта, що оскаржується, з огляду на що, з останньої не вбачається яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором. До того ж, у даній справі ПАТ "Родон не є позивачем.

Таким чином, додана заявником до касаційної скарги квитанція № @2PL496718 від 08.09.2017 про сплату судового збору у розмірі 7 308,00 грн. не є належним доказом сплати судового збору у встановленому законом порядку, а тому касаційна скарга залишається без руху для надання можливості скаржнику усунути допущений недолік оформлення касаційної скарги.

З метою усунення допущеного недоліку оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір в розмірі 7 308,00 грн., який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 "Про надання реквізитів рахунку") з урахуванням вимог пункту 3.8. Інструкції.

Згідно з частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017).

Керуючись статтями 174, 234, 292, підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родон" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.08.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2016 у справі №909/1345/14 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 13 березня 2018 року.

2. У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

3. Довести до відома скаржника, що поштову кореспонденцію надсилати за адресою Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О.Копиленка, 6.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Суховий В.Г.