номер провадження справи 28/114/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018 Справа № 908/2496/17

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни при секретарі Рикун А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Штраус Україна" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5-Б)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "21 ВІК" (69037, місто Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 6, кв. 6)

про стягнення 1.964.360,05 грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 12.12.2017р. надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Штраус Україна" до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "21 ВІК" про стягнення за договором купівлі-продажу №R/10/27 від 31.01.2017р. заборгованості у розмірі 1964360,05 грн., з яких: 1926109,98 грн. - основний борг, 38250,07 грн. - пеня.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2017р. позовну заяву передано на розгляд судді Федоровій О.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2017р. порушено провадження у справі №908/2496/17, присвоєно справі номер провадження 28/114/17, судове засідання призначено на 24.01.2018р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.12.2017р. відмовлено товариству з обмеженою відповідальністю "Штраус Україна" в задоволені заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать ТОВ "21 ВІК", в межах суми позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.01.2018р. відкладено підготовче засідання за клопотанням представника позивача. Судове засідання призначено на 05.02.2018р.

В судове засідання 05.02.2018р. представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 05.02.2018р. закрито підготовче засідання, справу № 908/2496/17 призначено до судового розгляду по суті на 19.02.2018р.

Після судового засідання 05.02.2018р. (о 14-30 год.) на електрону адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з ТОВ "21 ВІК" 2.026.17382 грн. основного боргу та 185.688,59 грн. Зазначена заява не містила електронного цифрового підпису. Оригінал даної заяви з додатками отримано судом 09.02.20148р. (вх. № 08-08/2790/18).

Судове засідання 19.02.2018р., відповідно до вимог п. 3 ст. 222 ГПК України, здійснювалось без допомоги звукозаписувального технічного засобу. Фіксування судового процесу за допомогою відеозаписувального технічного засобу судом не здійснювалось у зв'язку з відсутністю у суду такої технічної можливості.

19.02.2018р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 19.02.2018р. судом задоволена заява позивача про збільшення позовних вимог, у зв'язку з чим предметом розгляду справи № 908/2496/17 є стягнення з ТОВ "21 ВІК" 2.211.862,41 грн., з яких: 2.026.173,82 грн. основного боргу, 185.688,59 грн. пені та задоволено клопотання про розгляд справи без участі представника.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № R/10/27 від 31.01.2017р. в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару (каву в зернах, розчинну, мелену в асортименті), внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2.030.109,89 грн. Позивач приймаючи до уваги положення договору та норми чинного законодавства нарахував до стягнення пеню за період прострочення платежів з 29.09.2017р. по 05.02.2018р. у розмірі 185.688,59 грн. Позовні вимоги заявлені на підставі ст. ст. 526, 530, 549, 550, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник відповідача в судове засідання за викликом не з'явився. Про час та місце судового засідання відповідача повідомлено належним чином, в порядку ст. 176 ГПК України. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.12.2017р. місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "21 ВІК" є: 69037, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 6, кв. 6. Ухвали про порушення провадження у справі, відкладання розгляду справи надіслані за належною адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.12.2017р, відповідно до якого примірник ухвали суду від 13.12.2017р. отримано представником 28.12.2018р. В зв'язку з викладеним, адресат вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні 19.02.2018 р. суд визнав наявні документи достатніми для об'єктивного та всебічного розгляду спору, внаслідок чого, в порядку ст. ст. 185, 240 ГПК України, прийнято рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна» (продавець, позивач у справі) і товариством з обмеженою відповідальністю « 21 ВІК» (покупець, відповідач у справі) укладено договір купівлі-продажу № R/10/27 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору продавець зобов'язується продати, а Покупець прийняти та оплатити товар (каву в зернах, розчинну, мелену в асортименті) в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що найменування, кількість, асортимент і вартість Товару вказується в видаткових накладних (далі - накладні).

Відповідно до п. 2.2 - 2.3 договору оплата за товар здійснюється в національній валюті України банківським переказом згідно фактично отриманого товару. Покупцю надається відстрочка платежу за поставлені товари, термін якої вказаний в Додатку № 1, який є невід'ємною частиною даного договору. Але, в будь-якому разі, термін сплати по кожній поставці не може перевищувати дати оплати за товар, що вказаний в видатковій накладній.

Згідно пункту 3.1 договору, поставка товару здійснюється протягом трьох робочих днів з моменту отримання продавцем замовлення-заявки покупця на поставку товару (далі - замовлення).

Пунктом 3.2 договору встановлено, що датою поставки партії товару вважається дата прийому-передачі товару, зазначена у відповідній накладній (відповідному товаросупроводжувальному документі). Моментом виконання поставки (прийому-передачі товару) є момент передачі покупцю товару та супровідних документів, передбачених чинним законодавством України (накладні, сертифікати якості, відповідності тощо). За достовірність зазначених документів відповідає продавець.

Пунктом 5.2 договору сторони узгодили, що прийом-передача товару по якості та кількості здійснюється в момент виконання поставки, визначений п. 3.2 цього договору, на підставі накладних та сертифікатів якості, уповноваженими представниками сторін та оформлюється шляхом підписання накладних.

Про факт виконання позивачем зобов'язань за договором на суму 2.135.403,69 грн. свідчать накладні:

- №І 1858 від 29.08.2017 на загальну суму 60 536,88 грн.;

- №11859 від 29.08.2017 на загальну суму 43 342,86 грн.;

- №11860 від 29.08.2017 на загальну суму 12 210,00 грн.;

- №12393 від 07.09.2017 на загальну суму 156 450,68 грн.;

- №12394 від 07.09.2017 на загальну суму 12 420 грн.;

- №12395 від 07.09.2017 на загальну суму 58 741,8 грн.;

- №12396 від 07.09.2017 на загальну суму 251 866,93 грн.;

- №12397 від 07.09.2017 на загальну суму 540 грн.;

- №12398 від 07.09.2017 на загальну суму 24 840 грн.;

- №12777 від 13.09.2017 на загальну суму 81 721,22 грн.;

- №12778 від 13.09.2017 на загальну суму 3 351,6 грн.;

- №12779 від 13.09.2017 на загальну суму 1 996,99 грн.;

- №12780 від 13.09.2017 на загальну суму 22 245,67 грн.;

- №12781 від 13.09.2017 на загальну суму 65 115 грн.;

- №12782 від 13.09.2017 на загальну суму 23 625 грн.;

- №13741 від 27.09.2017 на загальну суму 593 817,72 грн.;

- №13742 від 27.09.2017 на загальну суму 210 000 грн.;

- №13743 від 27.09.2017 на загальну суму 399 414,96 грн.;

- №13744 від 27.09.2017 на загальну суму 13 102,54 грн.;

- №16306 від 07.11.2017 на загальну суму 82 993,84 грн.;

- №16307 від 07.11.2017 на загальну суму 17 070,00 грн.

Отримання відповідачем партій товарів також підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (арк. с. 36-73).

Зазначені накладні містять посилання на договір № R/10/27 від 31.01.2017р., підписи та скріплені печатками двох сторін.

Станом на 05.02.2018р. відповідач здійснив кілька платежів на загальну суму 109.229, 87 грн., що підтверджується банківськими виписками (арк. с. 112-119).

Від так накладні №11859 та №11860 від 29.08.2017р. відповідачем оплачені повністю, а накладна №11858 оплачена частково на суму 53677,01 грн. Решта накладних відповідачем залишилась несплаченою.

Таким чином, загальна сума заборгованості складає 2.026.173,82 грн.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором на його адресу позивачем були спрямовані претензії від 30.10.2017р. та від 01.11.20147р. з проханням сплатити виниклу суму заборгованості за поставлений товар в рамках договору поставки № R/10/27 від 31.01.2017р. та суму пені за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Претензії залишені без відповіді, борг без оплати.

Між позивачем та відповідачем було проведено звірку розрахунків станом на 31.10.2017, за результатами якої складено акт звірки, що підтвердив заборгованість відповідача на загальну суму 2.030.109,89 грн.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором № R/10/27 від 31.01.2017р., наявність заборгованості, стало підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором № R/10/27 від 31.01.2017р. у розмірі 2.026.173,82 грн. законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 ГК України господарські зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Аналогічні приписи містять ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати отриманого товару, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору доведений позивачем.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 2.026.173,82 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків оплати отриманого товару позивач, враховуючи положення п. 6.1-6.2 договору, просив стягнути суму пені в розмірі 185.688,59 грн. за період прострочення з 29.09.2017 р. по 05.02.2018 р.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 2 ст. 216 ГК України встановлено, що застосування господарських санкції повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно з п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Умовами п. 6.2 договору встановлено, що за порушення зобов'язань, передбачених даним договором, винна сторонами сплачує іншій стороні пеню, передбачену законодавством, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу/поставки товару.

Наданий позивачем розрахунок суми пені є невірним, оскільки при його здійсненні позивачем невірно визначений розмір подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в певний період, не враховано зміни розміру подвійної облікової ставки НБУ в період нарахування пені.

У зв'язку з цим суд здійснив перерахунок пені:

НакладнаГраничний строк оплати товаруСтрок розрахунку пеніКількість днів прострочкиСума до сплати, грн.Сума пені, грн.
№1185829.09.201705.02.9,87670.58
№1239309.10.201705.02.450,6814222.01
№1239409.10.201705.02.201129.03
№1239509.10.201705.02.41,85339.87
№1239609.10.201705.02.866,9322895.74
№1239709.10.201705.02.49.09
№1239809.10.201705.02.402258.06
№1277717.10.201705.02.21,226981.01
№1277817.10.201705.02.1,6286.31
№1277917.10.201705.02.6,99170.59
№1278017.10.201705.02.45,671900.33
№1278117.10.201705.02.155562.43
№1278217.10.201705.02.252018.16
№1374127.10.201705.02.817,7246626.89
№1374227.10.201705.02.00016489.32
№1374327.10.201705.02.414,9631362.28
№1374427.10.201705.02.02,541028.82
№1630607.12.201705.02.3,843999.62
№1630707.12.201705.02.0822.63

Перерахувавши заявлену до стягнення суму пені, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню, а саме - в розмірі 163.812,77 грн. за період з 29.09.2017р. по 05.02.2018р., в частині стягнення 21.875,82 грн. пені суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Доказів оплати наявної заборгованості та штрафних санкцій відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем заявлено до стягнення всього 2.211.862,41 грн., з них задоволено судом 2.189.986,59 грн. Судовий збір за розгляд заявлених позовних вимог складає 33.177,94 грн. грн. Пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі: 2.189.986,59 грн./2.211.862,41 грн. х 33.177,94 грн. = 32.849,80 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 526, 529, 530, 610, 611, 655, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 216, 230-232 ГК України, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Штраус Україна" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "21 ВІК" 2.211.862,41 грн. задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "21 ВІК" (69037, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 6, кв. 6, ідентифікаційний код 24519899) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Штраус Україна" (03186, м. Київ, вул.Авіаконструктора Антонова, буд. 5-б, ідентифікаційний код 31513464) 2.026.173,82 грн. (два мільйони двадцять шість тисяч сто сімдесят три грн. 82 коп.) основного боргу, 163.812,77 грн. (сто шістдесят три тисячі вісімсот дванадцять грн. 77 коп.) пені, 32.849,80грн. (тридцять дві тисяч вісімсот сорок дев'ять грн. 80 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В частині стягнення 21.875,82 грн. пені відмовити.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22 лютого 2018 року.

Суддя О.В. Федорова