РІШЕННЯ

16 лютого 2018 року м. ТернопільСправа № 921/631/17-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

при секретарі судового засідання Ярославська З.І.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" (вул. Романа Кармена, 21, м. Одеса, Одеська область, 65058)

до відповідача ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України у Тернопільській області (бульвар Тараса Шевченка, 39, м. Тернопіль, 46025)

про cтягнення 2 308 456,67 грн., з яких: 1 915 737,96 грн. - інфляційних витрат, 392 718,71 грн. - 3% річних.

За участю від:

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

третьої особи не зявився

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області про cтягнення 2 308 456,67 грн., з яких: 1 915 737,96 грн. - інфляційних витрат, 392 718,71 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги позивача обґрунтовуються тим, що відповідач взятий на себе обов`язок за договорами підряду №61т від 11.09.2012, №60т від 11.09.2012, №5т від 14.03.2013, №19 від 01.10.2013 не виконав належним чином, у зв`язку з чим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 з нього стягнуто на користь позивача 20973823,44 грн. боргу. Рішення суду виконано лише 08.06.2017. З посиланням на ст.625 ЦК України, позивачем нараховано за період 24.10.2016 08.06.2017 інфляційні втрати в сумі 1915737,96 грн. та 3% річних в сумі 392718,71 грн., стягнення яких є предметом спору у справі №921/631/17-г/6.

Ухвалою суду від 07.11.2017 порушено провадження у справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23.11.2017, в якому оголошувалась перерва до 14.12.2017.

Ухвалою суду від 14.12.2017, в порядку ст. 27 (діючої станом на той час редакції) ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України у Тернопільській області. Тією ж ухвалою розгляд справи відкладено на 04.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, ГПК України викладено в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою від 04.01.2018 судом здійснено перехід до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, зі стадії підготовчого засідання, розгляд якого відкладався на 01.02.2018.

В ході розгляду справи позивачем до матеріалів справи долучено: клопотання б/н від 23.11.2017 (вх. №20785 від 23.11.2017) про ознайомлення з матеріалами справи; додаткові пояснення №13-12/2017/Госп. від 13.12.2017 (вх. №22249 від 14.12.2017) з додатком; клопотання б/н від 14.12.2017 (вх. №22251 від 14.12.2017) про ознайомлення з матеріалами справи; супровідний лист №22-12/2017/Госп./3 від 22.12.2017 (вх. №22894 від 26.12.2017); клопотання №22-12/2017/Госп./1 від 22.12.2017 (вх. № 22892 від 26.12.2017) про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні суду; клопотання №09-01/2018/Госп. від 09.01.2018 (вх. 3774 від 15.01.2018) про видачу копій технічного запису судового процесу; відповідь №16-01/2018/Госп. від 16.01.2018 (вх. 4001 від 18.01.2018) на відзив.

В свою чергу, відповідачем до матеріалів справи подано: відзив №08-4/1404 від 23.11.2017 на позов (вх. №20740 від 23.11.2017) з додатком; доповнення №08-4/1495 від 13.12.2017 до відзиву на позов (вх. №22244 від 13.12.2017); заперечення №08-4/80 від 26.01.2018 з урахуванням відповіді на відзив (вх. №4644 від 29.01.2018) з додатком.

Третьою особою до матеріалів справи долучено письмові пояснення б/н, б/д (вх. 3282 від 04.01.2018) з додатком; клопотання б/н, б/д (вх. № 4004 від 18.01.2018), яким долучено доказ надіслання письмових пояснень третьої особи на адресу ТОВ "Автомагістраль-Південь".

У поданому відзиві №08-4/1404 від 23.11.2017 ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області просить відмовити у позові повністю. Свої заперечення відповідач обґрунтовує наступним:

- ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області державна неприбуткова організація, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України;

- відповідач є одержувачем бюджетних коштів, які спрямовуються Державним агентством автомобільних доріг України на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування в межах Тернопільської області та посилається на ст. 2 Бюджетного кодексу України;

- Господарським судом Тернопільської області 11.10.2016 винесено рішення у справі №921/499/16-г/3 про стягнення боргу за договорами підряду на виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці-Збручанське, укладених за бюджетною програмою за рахунок коштів, залучених під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг України;

- 26.10.2016 судом видано наказ на примусове виконання вищевказаного рішення у справі №921/499/16-г/3;

- на підставі окремого доручення голови Укравтодору № 329-ОД від 14.11.2016 та листа ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області №07-22/1579 від 18.11.2016, сума боргу за даним рішенням суду була включена у постанову Кабінету Міністрів України №303 від 29.03.2017 "ОСОБА_3 питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг";

- таким чином відповідач, як одержувач бюджетних коштів свої зобовязання виконав;

- Законами України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та "Про виконавче провадження" встановлено гарантії держави та особливий порядок виконання судових рішень та виконавчих документів, боржником у яких виступає державний орган;

- виконання таких рішень суду здійснюється Державною казначейською службою України шляхом перерахування коштів стягувачу у тримісячний строк з дня надходження до ДКС України необхідних для цього документів і відомостей;

- листом № 7-08/161-2195 від 07.06.2017 "Про безспірне списання коштів", ОСОБА_2 управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області повідомило ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області про надходження від ТОВ "Автомагістраль-Південь" заяви про примусове виконання рішення суду та оригіналу наказу від 26.10.2016 про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області у справі №921/499/16-г/3, а також повідомило визначений ним рахунок для здійснення безспірного списання коштів на рахунок стягувача;

- стягнення коштів на виконання вищевказаного рішення суду відбулося відразу після надходження від стягувача заяви про примусове виконання даного рішення та оригіналу наказу від 26.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 до ГУ ДКС України у Тернопільській області, у строки встановлені законом;

- відповідач стверджує, що дані правовідносини регулюються спеціальними правовими нормами, а відтак до них не застосовуються положення ст. 625 ЦК України, при цьому посилаючись на висновок, викладений у Постанові Верховного Суду України у справі №6-2759цс15 від 20.01.2016.

У доповненнях до відзиву №08-4/1495 від 13.12.2017 відповідач додатково звертає увагу суду на те, що ним рішення суду від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 не оскаржувалось в апеляційному порядку, що б давало підставу для зупинення його виконання. Також зазначає, що згідно зі ст. 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" у разі якщо центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, протягом трьох місяців не перерахував кошти за рішенням суду про стягнення коштів, крім випадку, зазначеного в ч.4 ст.4 цього Закону, стягувачу виплачується компенсація в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. А відтак, відповідальність за несвоєчасність виконання судового рішення про стягнення бюджетних коштів визначена спеціальними нормами.

У додаткових поясненнях №13-12/2017/Госп. від 13.12.2017 представником позивача спростовуються твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема посилання останнього на правову позицію викладену у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі №6-2759цс15, яка прийнята у справі за позовом фізичної особи до Міністерства оборони України про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції та 3% за заявою Міністерства оборони України про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12.06.2015, ухвали Апеляційного суду м.Києва від 12.08.2015 та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Щодо цього представником позивача зазначено, що суть правовідносин, які були предметом розгляду судів у справі №6-2759цс15 полягають у стягненні 3% та інфляційних втрат за період невиплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст. ст. 9, 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Тобто джерелом зазначених правовідносин є публічна служба (проходження публічної служби), на якій перебував позивач, та неналежне виконання, на його думку, Міністерством оборони України перед ним своїх обовязків після звільнення через встановлення ІІІ групи інвалідності у звязку із захворюванням, повязаним з проходженням військової служби.

В свою чергу правовідносини у справі №921/631/17-г/6 є господарськими, джерелом виникнення яких є господарські договори на проведення поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці-Збручанське, у яких відповідач виступає замовником робіт (послуг). А з цього вбачається відсутність аналогії у правовідносинах, що склались між сторонами у справі №921/631/17-г/6 та №6-2759цс15.

Окрім цього, представником позивача звертається увага на правові позиції визначені у постановах Вищого господарського суду України від 26.05.2016 №910/31051/15, від 06.04.2016 у справі №910/25929/15 та Постановах Верховного Суду України від 15.05.2012 №3-28гс12 та від 26.04.2017 №918/329/16.

У листі №22-12/2017/Госп/3 від 22.12.2017 зазначено, що позивач не може виконати вимогу ухвали суду від 14.12.2017 щодо надання документів стосовно звернення до органу казначейства з заявою про безспірне стягнення грошових коштів з відповідача за рішенням суду від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 у звязку з їх втратою. При цьому зазначає, що він звернувся до третьої особи із запитом про надання відповідних документів. Окрім цього, ним долучено до матеріалів справи докази надіслання третій особі копії позовної заяви з доданими документами.

У письмових поясненнях б/н, б/д (вх. № 3282 від 04.01.2018) представником третьої особи зазначено, наступне: 07.06.2017 позивач звернувся до Головного управління державної казначейської служби України у Тернопільській області із заявою від 06.06.2017 № 0606/2017Юр1 про виконання наказу Господарського суду Тернопільської області у справі №921/499/16-г/3; ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України у Тернопільській області, керуючись Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845), 07.06.2017 направлено на адресу ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області лист від 07.06.2017 №7-08/161-2195 щодо здійснення безспірного списання третьою особою коштів з останнього на рахунок ТОВ "Автомагістраль-Південь"; 08.06.2017 відповідач, листом від 08.06.2017 №07-3/617, повідомив третю особу про те, що він не заперечує щодо безспірного списання коштів з рахунку, який відкритий у Головному управлінні державної казначейської служби України у Тернопільській області; на підставі пп.1 п.4 Постанови КМУ від 03.08.2011 № 845 третьою особою 08.06.2017 повернено оригінал наказу до суду, з відміткою про повне виконання.

Також представником третьої особи підкреслено, що на адресу Головного управління державної казначейської служби України у Тернопільській області не надходило заяв як від Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь", так і від ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області щодо виконання рішення Господарського суду Тернопільської області у справі №921/499/16-г/3. А стягувана у цій справі сума могла бути сплачена відповідачем із власної ініціативи.

У відповіді на відзив №16-01/2018/Госп. від 16.01.2018 (вх. №4001 від 18.01.2018) позивач повторює вже викладене у додаткових поясненнях №13-12/2017/Госп. від 13.12.2017, з посиланням на судову практику, яка спростовує зроблені відповідачем посилання щодо застосування ст. 5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

ОСОБА_1 автомобільних доріг України у Тернопільській області у запереченнях №08-4/80 від 26.01.2018 просить відмовити з підстав вже згаданих у відзиві. Окрім цього зазначає, що 01.01.2018 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо реформування системи управління автомобільними дорогами загального користування" від 17.11.2016 №1764-8, яким внесено зміни до Законів України "Про місцеві державні адміністрації" та Закону України "Про автомобільні дороги", згідно з якими управління автомобільними дорогами загального користування місцевого значення в межах адміністративно-територіальної одиниці здійснюють місцеві державні адміністрації, на баланс яких передаються місцеві дороги загального користування; на виконання наказу Державного агентства автомобільних доріг України "Про передачу обєктів права державної власності" №424 від 10.11.2017 здійснено передачу автомобільних доріг загального користування місцевого значення Тернопільської області до сфери управління Тернопільської обласної державної адміністрації, в тому числі і автомобільну дорогу місцевого значення Касперівці-Збручанське; таким чином обєкт щодо якого наявний спір, на даний час не належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України.

Ухвалою суду від 01.02.2018 у даній справі закрито підготовче провадження та призначено її до розгляду по суті на 16.02.2018.

Повноважний представник третьої особи в судове засідання 16.02.2018 не прибув, про час та місце проведення засідання належним чином повідомлений.

Представником позивача в судовому засіданні 16.02.2018 підтримано позовні вимоги з підстав наведених у позові, відповіді на відзив та на підставі доказів, які ним подані в ході підготовчого провадження у справі. Також, ним усно зазначено про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи.

Представником відповідача в судовому засіданні 16.02.2018 проти задоволення позову заперечено, з підстав наведених у відзиві, доповненнях до відзиву та запереченнях. Також ним не заперечено проти розгляду справи за відсутності представника третьої особи.

В ході розгляду справи учасникам судового процесу роз'яснювались їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 42, 46, 50, 222, 224 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі клопотання представника позивача судове засідання від 04.01.2018 проводились в режимі відеоконференції. Забезпечення проведення останньої ухвалою суду від 28.12.2017, доручено Господарському суду Одеської області (Проспект Шевченка, 29, м. Одеса, 65000).

Запис розгляду судової справи здійснювався за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду" та спеціалізованої програми фіксування відеоконференцій "TrueConf".

Для робочого оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер LH3117VC07120859D2.

Для робочого оригіналу фіксування відеоконференції надано диск DVD-R, серійний номер PAP677VA12115166 та з повним фіксуванням засідання за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

Запис інших судових засідань по розгляду даної справи проводився в порядку ст.ст. 8, 222 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне:

11 вересня 2012 року між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль Південь" (надалі, Підрядник/позивач) укладено договір №61т відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобовязується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці - Збручанське км 6+560 - км 9+000 згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування", "Порядком визначення вартості будівництва, реконструкції-, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування"' ВБН. Д.1.1 -218-1-2001., ДБН Д.1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ-45.2-5:2010. СОУ Д.2.2 - 13617440:2006, а Підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору №61т, Підрядник виконує роботи з 11.09.2012р. по 30.09.2012р.

Пунктом 3.1 Договору №61т визначено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 30 453 582 грн з врахуванням ПДВ.

Згідно п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.7 Договору №61т Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та направляє їх Замовнику у визначеному законодавством порядку для їх прийняття. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами, що відображається візами відповідальних працівників Замовника та Підрядника. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДБН Д. 1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБН Д. 1.1-218-1-2001 (із змінами та доповненнями), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г. 1-218-182:2011, СОУ45.2-5:2010, СОУ Д.2.2 - 13617440:2006.

Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому- передачі відповідно до діючих норм та правил (п.10.4 Договору №61т).

Пунктом 15.2 Договору №61т сторони домовились, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами.

11 вересня 2012 року між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль Південь" (надалі, Підрядник/позивач) укладено договір №60т відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобовязується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці - Збручанське км 0+000 - км 6+480 згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування", "Порядком визначення вартості будівництва, реконструкції-, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування"' ВБН. Д.1.1 -218-1-2001., ДБН Д.1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ-45.2-5:2010. СОУ Д.2.2 - 13617440:2006, а Підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору №60т, Підрядник виконує роботи з 11.09.2012р. по 30.09.2012р.

Пунктом 3.1 Договору №60т визначено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 32 985 840 грн з врахуванням ПДВ.

Згідно п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.7 Договору №60т Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та направляє їх Замовнику у визначеному законодавством порядку для їх прийняття. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами, що відображається візами відповідальних працівників Замовника та Підрядника. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДБН Д. 1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБН Д. 1.1-218-1-2001 (із змінами та доповненнями), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г. 1-218-182:2011, СОУ45.2-5:2010, СОУ Д.2.2 - 13617440:2006.

Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому- передачі відповідно до діючих норм та правил (п.10.4 Договору №60т).

Пунктом 15.2 Договору №60т сторони домовились, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами.

14 березня 2013 року між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль Південь" (надалі, Підрядник/позивач) укладено договір №5т відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобовязується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці - Збручанське км 9+000 - км 16+000 згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування", "Порядком визначення вартості будівництва, реконструкції-, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування"' ВБН. Д.1.1 -218-1-2001., ДБН Д.1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ-45.2-5:2010. СОУ Д.2.2 - 13617440:2006, а Підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору №5т, Підрядник виконує роботи з 14.03.2013р. по 31.12.2013р.

Пунктом 3.1 Договору №5т визначено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 46 404 650 грн з врахуванням ПДВ.

Згідно п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.7 Договору №5т Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та направляє їх Замовнику у визначеному законодавством порядку для їх прийняття. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами, що відображається візами відповідальних працівників Замовника та Підрядника. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДБН Д. 1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБН Д. 1.1-218-1-2001 (із змінами та доповненнями), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г. 1-218-182:2011, СОУ45.2-5:2010, СОУ Д.2.2 - 13617440:2006.

Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому- передачі відповідно до діючих норм та правил (п.10.4 Договору №5т).

Пунктом 15.2 Договору №5т сторони домовились, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами.

01 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (надалі, Замовник/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль Південь" (надалі, Підрядник/позивач) укладено договір №19 відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобовязується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці - Збручанське км 6+560 - км 16+000, Тернопільська область згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України", "Класифікації робіт з ремонтів автомобільних доріг загального користування", "Порядком визначення вартості будівництва, реконструкції-, капітального та поточного ремонтів автомобільних доріг загального користування"' ВБН. Д.1.1 -218-1-2001., ДБН Д.1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г.1-218-182:2011, СОУ-45.2-5:2010. СОУ Д.2.2 - 13617440:2006, а Підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору №19, Підрядник виконує роботи з 01.10.2013р. по 31.12.2013р.

Пунктом 3.1 Договору №19 визначено, що договірна ціна робіт, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 291 538 грн з врахуванням ПДВ.

Згідно п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.7 Договору №19 Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та направляє їх Замовнику у визначеному законодавством порядку для їх прийняття. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами, що відображається візами відповідальних працівників Замовника та Підрядника. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необгрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДБН Д. 1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБН Д. 1.1-218-1-2001 (із змінами та доповненнями), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г. 1-218-182:2011, СОУ45.2-5:2010, СОУ Д.2.2 - 13617440:2006.

Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому- передачі відповідно до діючих норм та правил (п.10.4 Договору №19).

Пунктом 15.2 Договору №19 сторони домовились, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобовязань сторонами.

Вказані Договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов договорів №60т від 11.09.2012р., №61т від 11.09.2012р., №5т від 14.03.2013р. та №19 від 01.10.2013р. (відповідно до умов якого Замовник доручає Підряднику і зобовязується прийняти і оплатити, керуючись умовами даного договору виконання робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення Касперівці - Збручанське згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, а Підрядник зобов'язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому Замовником (п.1.1 Договорів), позивач виконав роботи, які відповідачем отримані, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт та довідками про вартість виконаних підрядних робіт за 2012 рік та за 2013 рік (містяться в матеріалах справи).

Згідно п.9.2, п.9.3, п.9.4, п.9.7 Договорів №60т, №61т, №5т та №19 сторони домовились, що Замовник здійснює розрахунки за виконані роботи Підрядником по мірі надходження коштів на відповідний казначейський рахунок Замовника, при відсутності затримки здійснення видатків обслуговуючим банком, на підставі "ОСОБА_4 приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма № КБ 3). Акти виконаних робіт готує Підрядник, підписує та направляє їх Замовнику у визначеному законодавством порядку для їх прийняття. Роботи вважаються виконані, коли вони прийняті Замовником. Підрядник разом з представником Замовника звіряє акти з фактично виконаними роботами, що відображається візами відповідальних працівників Замовника та Підрядника. Питання щодо несвоєчасного підписання актів, а також необґрунтовані претензії щодо представлених обсягів виконаних робіт вирішується у встановленому законодавством порядку. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті визначаються в порядку визначеному в ДБН Д. 1.1-1-2000 (з урахуванням доповнень та змін), ВБН Д. 1.1-218-1-2001 (із змінами та доповненнями), ВБНВ.3.2-218-180-2003, ГБН Г. 1-218-182:2011, СОУ45.2-5:2010, СОУ Д.2.2 - 13617440:2006.

Прийняття - передача закінчених робіт здійснюється на основі акта прийому - передачі відповідно до діючих норм та правил (п.10.4 Договорів №60т, №61т, №5т, №19).

Пунктом 15.2 Договорів №60т, №61т, №5т, №19 сторони домовились, що договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов"язань сторонами.

Факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" робіт по ремонту автомобільних доріг підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за 2012 2013 роки та актами приймання виконаних будівельних робіт за 2012 2013 роки на загальну суму 63 793 566,00 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області дані роботи прийняті та лише частково оплачені у розмірі 42 819 685,00 грн, про що свідчать платіжні доручення №1 від 20.11.2015, №16 від 04.12.2015, №18 від 04.12.2015.

Усі вищевказані обставини встановлені рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 №921/499/16-г/3, яке набрало законної сили, за участю тих же сторін, що в справі, котра розглядається.

ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області взятий на себе обовязок із проведення розрахунків по вищевказаних договорах у добровільному порядку в повній мірі не виконала, у звязку з чим рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 з останньої на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" стягнуто 20973823,44 грн. основного боргу та 206 700 грн. судового збору.

Також, долученими в ході розгляду справи №921/631/17-г/6 матеріалами, усними поясненнями самих представників сторін підтверджується несвоєчасне виконання відповідачем вищевказаних договорів щодо їх оплати.

Частинами 1 та 4 статті 75 ГПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників; обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином обставини, які встановлені у рішенні Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 №921/499/16-г/3 і визнаються сторонами, не потребують доказуванню.

26 жовтня 2016 року на виконання вищевказаного рішення видано наказ.

За змістом Положення "Про ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області" (затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 11.07.2016 за №194), зокрема п.1.1, п.1.3, п.1.5 ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області є юридичною особою державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 №456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України та одержувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування.

На дану обставину вказують також відомості Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, сформованих за запитом від 02.01.2018 за № щодо юридичної особи ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області.

Листом від 18.11.2016 за №07-22/1579 ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області надіслала на адресу В.о. ОСОБА_2 Державної служби автомобільних доріг України ОСОБА_5 інформацію, щодо заборгованості перед підрядними організаціями за виконані роботи у 2010-2014 роках з будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг державного та місцевого значення за рахунок кредитних коштів станом на 18.11.2016. Вказаний лист містив додаток перелік обєктів поточного ремонту автомобільних доріг, в т.ч. обєкт - автомобільна дорога місцевого значення Касперівці-Збручанське км 6+560-км 9+000 із зазначенням рішення суду від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №303 "ОСОБА_3 питання використання у 2017 році коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" затверджено перелік обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення, роботи на яких виконано у минулих роках, та обсяги їх фінансування у 2017 році за рахунок коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг, згідно з додатком 1.

У вказаному додатку №1 - "Перелік обєктів будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення, роботи на яких виконано у минулих роках, та обсяги їх фінансування у 2017 році за рахунок коштів, залучених у 2013 році під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг" серед даних обєктів зазначено і автомобільну дорогу місцевого значення С200504 Касперівці-Збручанське на ділянці км 6+560 - км 9+000, з обсягом фінансування 21180,523 тис. грн.

07.06.2017 ТОВ "Автомагістраль-Південь" звернулось на адресу Головного управління державної казначейської служби України у Тернопільській області із заявою від 06.06.2017 №0606/2017Юр1 про стягнення з боржника коштів за вищевказаним наказом.

Того ж дня 07.06.2017, ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України у Тернопільській області адресувало ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області лист-повідомлення від 07.06.2017 за №7-08/161-2195. У даному листі третя особа повідомляє боржника, що на її адресу надійшли заява та оригінал наказу про примусове виконання рішення Господарського суду Тернопільської області по справі №921/499/16-г/3 від 26.10.2016 про стягнення з рахунків боржника на користь стягувача 20 973 823,44 грн. основного боргу та 206 700 грн. витрат по сплаті судового збору; керуючись п.28 "Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників (затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 за № 845), ОСОБА_2 управління державної казначейської служби України у Тернопільській області визначило рахунок №1861, що відкритий за КПКВ 3111020, КЕКВ 2281 для здійснення безспірного списання коштів на рахунок стягувача; відповідно до абз.3 п.28 Порядку в термін, що не перевищує 5 робочих днів зобовязало надати інформацію, повязану з виконанням рішення про стягнення коштів.

В свою чергу, боржником у листі-відповіді від 08.06.2017 за №07-3/617 (адресованому Головному управлінню державної казначейської служби України у Тернопільській області) погоджено стягнення коштів з рахунку №1861 (КЕКС - 2281; КПКВ - 3111020) на користь ТОВ "Автомагістраль-Південь" згідно наказу про примусове виконання наказу Господарського суду Тернопільської області по справі №921/499/16-г/3 від 26.10.2016 щодо стягнення 20973823,44 грн. основного боргу та 206700 грн. судового збору.

В матеріалах справи міститься копія платіжного доручення № 32 (# 90335688) від 07.06.2017, згідно якого платником САД у Тернопільській області , через банк платника - Держказначейської служби України перераховано ТОВ "Автомагістраль-Південь" кошти в сумі 21180523,44 грн., з призначенням платежу: 3111020; 2281; безспірне списання; зг. Наказу Госп. суду Терноп. обл. по справі №921/499/16-г/3 від 26.10.2016 на користь ТОВ "Автомагістраль-Південь".

Фактичне виконання судового рішення відбулося 08.06.2017, про що свідчить штамп Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області на вищевказаному платіжному дорученні з відміткою оплачено 08.06.2017.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області своїх зобов'язань з оплати виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" робіт згідно договорів №60т від 11.09.2012, №61т від 11.09.2012, №5т від 14.03.2013 та №19 від 01.10.2013, останнім нараховано 1915737,96 грн. інфляційних втрат та 392718,71 грн. - 3 % річних за період 24.10.2016 - 08.06.2017.

Таким чином, саме неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, а не судового рішення про їх примусове виконання, стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про відновлення його порушеного права.

З'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, оцінивши докази, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову з огляду на таке.

Статтями 15,16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

За статтею 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Нормами ст. 599 ЦК України, ст. 202 ГК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

За змістом положень ст. 526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому необхідно підкреслити, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч.1 ст.1 ЦК України).

Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи; учасниками цивільних відносин є: держава Україна, ОСОБА_6 Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб'єкти публічного права.

За приписами ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Ухвалена рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 №921/499/16-г/3 до стягнення сума 20973823,44 грн. - це борг за невиконане договірне зобовязання.

Підставою виникнення заборгованості в сумі 20973823,44 грн. стало саме невиконання відповідачем умов договорів №61т від 11.09.2012, №60т від 11.09.2012, №5т від 14.03.2013, №19 від 01.10.2013. А не судове рішення, яким це невиконання констатовано та стягнуто борг в примусовому порядку через прострочення його оплати за договорами.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК).

Зміст рішення суду у справі №921/499/16-г/3 не містить зазначення моменту виникнення обовязку у ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області щодо оплати виконаних ТОВ "Автомагістраль-Південь" підрядних робіт, згідно спірних договорів у справі №921/499/16-г/3.

З врахування вищенаведених приписів Закону, факт виникнення обовязку у ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області щодо оплати виконаних ТОВ "Автомагістраль-Південь", за договорами підряду №61т від 11.09.2012, №60т від 11.09.2012, №5т від 14.03.2013, №19 від 01.10.2013, додатково зафіксований прийнятим у справі №921/499/16-г/3 рішенням від 11.10.2016.

Попри це, ч.1 ст. 222 ГК України зазначає, що учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Положеннями ст. 611 ЦК передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (ч.ч.1,2 ст. 614 ЦК України).

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Норми ст.ст. 614,617 ЦК України кореспондуються із нормами ст. 218 ГК України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

А відтак, судом з'ясовано, що в порушення умов договорів підряду, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193 ГК України повний розрахунок по оплаті за виконані роботи відповідач не провів, факт невиконання договірних зобовязань на суму 20973823,44 грн. та виникнення обовязку щодо її оплати встановлений рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11.10.2016 №921/499/16-г/3 та не заперечується сторонами у справі №921/631/17-г/6.

У відповідності до п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відтак, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків здійснення розрахунків.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання, яке виникло на підставі договору, а не судового рішення.

Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобовязання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Оскільки внаслідок невиконання боржником триваючого грошового зобовязання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 ЦК України, за увесь час прострочення, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК), а тому 08 червня 2017 року (дата здійснення остаточного розрахунку за виконані роботи) і є датою, коли зобовязання припинилося.

Якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних та інфляційних втрат за період 24.10.2016 року 08.06.2017, які мають компенсаційний характер.

Судом встановлено, що сплата коштів в сумі 21180523,44 грн. на виконання рішення суду від 11.10.2016 у справі № 921/499/16-г/3 відбулась 08.06.2017.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних на неоплачену суму, визначену до стягнення рішенням від 11.10.2016 у справі №921/499/16-г/3 у розмірі 20973823,44 грн. за період 24.10.2016 (дата набрання рішенням законної сили) по 08.06.2017 (день фактичної сплати) включно.

Господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань (п. 1.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань").

При цьому, як визначається п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 (з наступними змінами та доповненнями) день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань.

Також день фактичної оплати заборгованості не включається до часу прострочення виконання грошового зобовязання при здійсненні розрахунку 3% річних, оскільки відповідний розрахунок здійснюється у днях, протягом яких не виконувалось грошове зобовязання. День фактичної оплати заборгованості не може вважатись днем, протягом якого не виконувалось грошове зобовязання. (Дану правову позицію викладено у Постанові судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 17.02.2016 у справі №3-1276г15, постановах Вищого господарського суду України від 24.01.2017 у справі №915/693/16, від 27.04.2016 у справі № 908/5105/15, від 18.10.2016 у справі №914/3794/15, від 20.07.2016 у справі № 914/4004/15, від 12.03.2015 у справі № 904/7361/14, від 15.02.2017 у справі №904/2556/16 ).

Враховуючи вищенаведене суд, відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (лист ВСУ від 03.04.1997 №62-97 "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ") за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" провів перерахунок заявленої до стягнення суми інфляційних нарахувань. Також судом здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних.

Згідно проведеного судом перерахунку заявлених до стягнення 3% річних на суму 20973823,44 грн., правомірним є нарахування 3% річних за період 24.10.2016 - 07.06.2017, розмір яких становить 390994,84 грн.

Нарахування 3% річних на вказану суму за період 08.06.2017 є безпідставним, а позов в даній частині є таким, що задоволенню не підлягає (проведений судом перерахунок в матеріалах справи).

Згідно проведеного судом перерахунку заявлених стягнення інфляційних нарахувань на суму 20973823,44 грн., правомірним є їх нарахування за період 24.10.2016 07.06.2017, розмір яких становить 1915737,96 грн. (проведений судом розрахунок в матеріалах справи). За наслідком проведеного перерахунку сума інфляційних нарахувань не змінилась, оскільки такий розрахунок проводиться виходячи з індексу інфляції за кожний місяць прострочення (лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 №62-97р.).

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ "Автомагістраль-Південь" підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення із ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області 1915737 грн. 96 коп. - інфляційних нарахувань та 390994 грн. 84 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1723,87 грн. 3% річних є безпідставними та необґрунтованими, а відтак не підлягають до задоволення.

Міркування відповідача, викладені у відзиві, доповненнях до відзиву та запереченнях, з приводу безпідставності позовних вимог оцінюються судом критично, оскільки ним не доведено та не подано доказів вжиття усіх можливих заходів, спрямованих на добровільне виконання своїх договірних зобов'язань, що були предметом розгляду у справі №921/499/16-г/3. Як то наприклад, за поясненнями третьої особи, шляхом звернення до органів казначейства в добровільному порядку із відповідним платіжним дорученням, копією судового рішення і заявою з визначенням рахунку (КЕКВ, КПКВ). Як це допускається за наказом Мінфіну №1407 від 24.12.2012 та постановою КМУ №440 від 03.09.2014.

В ході розгляду справи, представником відповідача підкреслено, що поява коштів на погашення заборгованості згідно рішення суду від 11.10.2016 №921/499/16-г/3 пов'язана з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України №303 від 29.03.2017. Станом на 08.06.2017 вказана сума містилась на рахунку позивача, а до прийняття вищевказаної постанови КМУ №303 від 29.03.2017 у ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області не було можливості погасили борг за рішенням суду від 11.10.2016 №921/499/16-г/3, у зв'язку з відсутністю коштів.

В той же час, як зазначалось в контексті ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України не вважаються обставинами, що звільняють від виконання своїх зобов'язань зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного суду України від 15.05.2012 року по справі № 11/446. А також в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18 жовтня 2005 року, яке згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та ч. 4 ст. 11 ГПК України є джерелом права.

Також не заслуговує на увагу посилання відповідача на ст.5 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", та інші законодавчі акти в частині порядку виконання судових рішень, адже у справі №921/631/17-г/6 предметом спору є стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних саме за невиконання договірних (грошових) зобов'язань, а не за невиконання судового рішення.

Слід підкреслити, що предмет спору у справі №921/631/17-г/6 торкається стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних, в порядку ст. 625 ЦК України, за невиконання ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області взятих на себе договірних зобовязань, які виникли між сторонами ще з 2012 року.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних згідно ч.2 ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення гроршових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, від 24.10.2011 у справі №6-38цс11).

Також, не приймаються судом до уваги викладені у запереченні від 26.01.2018 №08-4/80, твердження відповідача що у січні 2018 року спірний обєкт у справі №921/631/17-г/6 - автомобільна дорога загального користування місцевого значення Касперівці-Збручанське передана до управління Тернопільської обласної державної адміністрації, а наслідком цього є відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача, заявлених до ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області, оскільки такі дії відбулись після виникнення спірних правовідносин і виконання відповідачем основного зобов'язання та не торкаються їх.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до змісту п. 3 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 13, 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В порядку ст.ст. 123,129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Аналогічна правова позиція щодо подібних правовідносин викладена у Постановах судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі №918/329/16, від 15.06.2016 у справі №910/17078/15, постанові Вищого господарського суду України від 07.11.2017 у справі №906/318/17.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 13, 20, 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

1. Стягнути з ОСОБА_1 автомобільних доріг у Тернопільській області (вул. О. Кульчицької, 8, м. Тернопіль, 46001, код 25887079) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автомагістраль-Південь" (вул. Романа Кармена, 21, м. Одеса, Одеська область, 65058, код 34252 грн. 96 коп. (один мільйон девятсот п'ятнадцять тисяч сімсот тридцять сім гривень девяносто шість копійок) - інфляційних нарахувань та 390994 грн. 84 коп. (триста девяносто тисяч девятсот девяносто чотири гривні вісімдесят чотири копійки) 3% річних, 34600 грн. 99 коп. (тридцять чотири тисячі шістсот гривень девяносто девять копійок) - сплаченого судового збору.

Видати наказ.

2. В решті позову відмовити.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 20 лютого 2018 року.

Суддя Шумський І.П.