ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2018 справа № 905/2391/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя судді: секретар судового засідання за участю представників сторін: від апелянта: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 Не зявився Не зявився
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ
на ухвалу господарського суду Донецької області
від29.11.2017
за скаргоюКомунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м.Маріуполь, м. Маріуполь Донецької області
на дії та бездіяльністьДепартаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України
у справі№ 905/2391/16 (головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді: Попов О.В., Паляниця Ю.О.)
за позовомПриватного акціонерного товариства "ДТЕК ПЕМ-Енерговугілля", м.Краматорськ Донецької області
доКомунального підприємства "Компанія "Вода Донбасу" м.Маріуполь, м. Маріуполь Донецької області
простягнення 1 801 297 315, 51 грн.

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.11.2017 у справі №905/2391/16 скаргу Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу на дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в процесі виконання рішення за вх. № 21033/17 від 14.08.2017р. задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення господарського суду Донецької області №905/2391/16 від 10.01.2017р.

Визнано незаконними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про арешт коштів від 26.07.2017р. ЗВП №41211546, як відносно боржника-юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р.

Визнано недійсними постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2017р. ЗВП №41211546, як відносно боржника - юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, в межах накладання арешту по виконавчому провадженню в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р. на суму 1 793 765 100,18 грн. та виконавчого збору у сумі 179 376 510,02 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована обґрунтованістю та доведеністю вимог, викладених у скарзі Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу за вх. № 21033/17 від 14.08.2017р. на дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в процесі виконання рішення у справі № 905/2391/16 від 10.01.2017р.

Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою без номеру від 01.12.2017р. на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі №905/2391/16, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, посилаючись на положення ч.4 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», вважає, що у державного виконавця відсутні підстави щодо зупинення вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №54365937 з виконання рішення суду, по якому заборгованість була розстрочена.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу вважає, що в апеляційній скарзі не наведено мотивованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Комунальне підприємство Компанія Вода Донбасу вважає, що приписи ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» лише деталізують підстави зупинення виконавчого провадження в частині стягнення заборгованості, яка виникла у звязку з неналежним виконанням грошових зобовязань за договорами про постачання природного газу, та не стосуються зупинення виконання рішення у справі №905/2391/16, заборгованість по вказаній справі виникла на підставі договору №19-13-483/1710 від 07.11.2013р. про постачання електричної енергії, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги на дії та бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2018 року було визначено склад колегії суддів: Геза Т.Д.- головуючий суддя, судді: Склярук О.І., Мартюхіна Н.О.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.01.2018р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі № 905/2391/16.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 12.02.2018р. призначено апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі № 905/2391/16 до розгляду на 20.02.2018р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 20.02.2018р. відкладено розгляд апеляційної скарги Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України , м. Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі № 905/2391/16 на 01.03.2018р.

Про дату, час та місце судового засідання учасники справи повідомлені належним чином.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 ГПК України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Донецької області від 10.01.2017р. по справі №905/2391/16 позов ПрАТ ДТЕК ПЕМ Енерговугілля задоволено частково.

Стягнуто з КП Компанія Вода Донбасу на користь ПрАТ ДТЕК ПЕМ Енерговугілля 461 930 597, 71 грн. боргу за активну електроенергію, 6 914 685, 44 грн. боргу за послуги з перетікання реактивної електроенергії, 39 340 467, 58 грн. 3% річних, 285 373 537,39 грн. інфляційних втрат, 205 812,06 грн. судового збору.

Відстрочено виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.01.2017р. по справі № 905/2391/16 строком на 3 місяці до 10.04.2017р.

27.01.2017р. на виконання вказаного рішення господарським судом Донецької області видано відповідний наказ про стягнення з КП Компанія Вода Донбасу на користь ПрАТ ДТЕК ПЕМ Енерговугілля 461930597,71 грн. боргу за активну електроенергію, 6 914685,44 грн. боргу за послуги з перетікання реактивної електроенергії, 39340467,58 грн. 3% річних, 285373537,39 грн. інфляційних втрат, 205812,06 грн. судового збору, з відстроченням виконання вказаного рішення строком на 3 місяці до 10.04.2017р.

Листом №03/762 від 04.07.2017р. КП Компанія Вода Донбасу повідомило орган державної виконавчої служби про включення боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та, з посиланням на положення п.10 ч.1 ст.34, ч.4 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», просило зупинити вчинення виконавчих дій відносно виконавчих проваджень, де боржником є КП Компанія Вода Донбасу та зняти арешт, накладений на майно боржника, у т.ч., на кошти на його рахунках у банківських установах.

25.07.2017р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54365937 з виконання наказу господарського суду Донецької області від 27.01.2017р. № 905/2391/16, якою також стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 179376 510,02 грн.

26.07.2017р. державним виконавцем винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №54365937 з примусового виконання наказу №905/2391/16 від 27.01.2017р. до зведеного виконавчого провадження №41211546.

26.07.2017р. на виконання рішень судів та постанов про стягнення виконавчого збору державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника у межах ЗВП №41211546, якими накладено арешт на кошти у межах суми ,10 грн., що містяться на рахунках, відкритих у банківських установах КП Компанія Вода Донбасу та його відокремленими підрозділами.

14.08.2017р. за вх. № 21033/17 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скаргу КП Компанія Вода Донбасу в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній до 15.12.2017р., в якій скаржник (із врахуванням уточнень від 21.09.2017р. за вх.№ 24644/17) просив визнати незаконними дії Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по винесенню двох постанов про арешт коштів від 26.07.2017р., як відносно боржника - юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, на виконання ЗВП № 41211546 в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р.; визнати незаконною бездіяльність Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення господарського суду Донецької області №905/2391/16 від 10.01.2017р.; визнати недійсними обидві постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2017р., як відносно боржника - юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, на виконання ЗВП № 41211546 в межах накладання арешту по виконавчому провадженню в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р. на суму ,18 грн. та виконавчого збору у сумі 179376510,02 грн.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на включення КП Компанія Вода Донбасу до реєстру підприємств, що приймають участь у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, що є підставою для зупинення виконавчого провадження відповідно до п.10 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження.

Скаржник вважає, що державним виконавцем не враховано положення Закону України Про виконавче провадження та необгрунтовано винесено постанову про арешт коштів. КП Компанія Вода Донбасу посилається на те, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на суму виконавчого збору, з огляду на положення п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження.

Крім того, скаржник зазначає, що державним виконавцем не направлено боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів, не надано доступ до автоматизованої системи виконавчого провадження, що суперечить приписам ст.ст. 18, 19, 28 Закону України Про виконавче провадження.

29.11.2017р. за результатами розгляду скарги Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу за вх. № 21033/17 від 14.08.2017р. судом першої інстанції прийнято ухвалу, що оскаржується.

У відповідності до п.п. 1, 3 частини 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності та змагальності. (ст.7,13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч.1. ст.326 Господарського процесуального кодексу України).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. (ч.1,3 ст.327 Господарського процесуального кодексу України).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.06.2004р. у справі Півень проти України зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди однієї із сторін.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження, як спеціальний нормативний акт, що регулює порядок здійснення виконавчого провадження.

05.10.2016р. набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VІІ, у п. 7 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Законом України Про виконавче провадження регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

30.11.2016р. набув чинності Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, який визначає комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та Житлово-комунального господарства України №160 від 27.06.2017р. Про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання КП Компанія Вода Донбасу включено до переліку субєктів господарювання - теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, її дочірня компанія Газ України, Публічне акціонерне товариство Укртрансгаз, постачальники електричної енергії, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Згідно з ч.6 ст.35 Закону України Про виконавче провадження у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до виключення боржника з реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

За приписами ч.4 ст.19 Закону України Про виконавче провадження сторони зобов'язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов'язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

У п. 6 ч. 5 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що КП Компанія Вода Донбасу листом №03/762 від 04.07.2017р. повідомило орган ДВС про включення боржника до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії, та, з посиланням на положення п.10 ч.1 ст.34, ч.4 ст.35 ЗУ, просило зупинити вчинення виконавчих дій відносно виконавчих проваджень, де боржником є КП Компанія Вода Донбасу та зняти арешт, накладений на майно боржника, у т.ч., на кошти на його рахунках у банківських установах.

Лист КП Компанія Вода Донбасу №03/762 від 04.07.2017р. разом з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України № 160 від 27.06.2017р. Про включення до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання надіслані органу ДВС та отримані останнім 10.07.2017р., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами - фіскальним чеком від 04.07.2017р., описом вкладення до цінного листа від 04.07.2017р. та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.35 Закону України Про виконавче провадження у випадку, передбаченому п. 7 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Арешт, накладений виконавцем на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, протягом строку, на який виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій, не знімається, крім випадку, передбаченого пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У період зупинення вчинення виконавчих дій виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів до розшуку боржника (його майна) або проведення перевірки його майнового стану.

Згідно з ч.2 ст.59 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов'язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що на дату звернення КП Компанія Вода Донбасу до суду першої інстанції зі скаргою (04.08.2017р.) Департаментом Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не знято арешт та не зупинено вчинення виконавчих дій.

Враховуючи, що орган Державної виконавчої служби був обізнаний про включення відповідача (скаржника) до Реєстру теплопостачальних та теплогенеруючих організацій, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості за спожиті енергоносії субєктів господарювання, що є безумовною підставою для зупинення виконавчих дій в силу приписів Закону України Про виконавче провадження, безпідставне накладення арешту в т.ч. в межах суми виконавчого збору по виконавчому провадженню щодо виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/2391/16 від 10.01.2017р., бездіяльність Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження №54365937, відкритого на виконання рішення господарського суду Донецької області від 10.01.2017р. у справі №905/2391/16, та, відповідно, дії Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанов про арешт коштів від 26.07.2017р. ЗВП №41211546, як відносно боржника - юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р. є незаконними, а постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2017р. ЗВП №41211546, як відносно боржника - юридичної особи, так і відносно відокремлених підрозділів боржника, в межах накладання арешту по виконавчому провадженню в частині рішення № 905/2391/16 від 10.01.2017р. обґрунтовано визнані недійсними судом першої інстанції.

Судова колегія апеляційної інстанції дійшла до висновку, що скарга КП Компанія Вода Донбасу обґрунтовано задоволена судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про неможливість зупинення виконавчого провадження відповідно до положень ч. 4 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження, якою встановлено, що виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 липня 2016 року для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), крім заборгованості, раніше реструктуризованої (розстроченої та/або відстроченої), у тому числі згідно з рішенням суду, є необґрунтованими.

Даною нормою врегульовані правовідносини щодо зупинення виконавчих проваджень тільки за рішенням суду по стягненню заборгованості за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, послуг з опалення та постачання гарячої води.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.01.2017р. по справі № 905/2391/16 стягнуто заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем (скаржником) договору про постачання електричної енергії № 19-13-483/1710 від 07.11.2013р.

Тобто положення ч. 4 ст. 34 Закону України Про виконавче провадження не може бути застосоване під час здійснення виконавчих дій щодо стягнення заборгованості внаслідок неналежного виконання договору про постачання електричної енергії.

Матеріалами справи та відповідачем доведено, що підприємство відповідача включено до переліку підприємств, які приймають участь у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії від 03.11.2016р. № 1730 й включено до реєстру підприємств, що беруть участь в процедурі врегулювання заборгованості 27.06.2017р., тому місцевий господарський суд обгрунтовано задовольнив скаргу відповідача в частині визнання незаконною бездіяльності Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо невинесення постанови про зупинення виконавчого провадження № 54365937.

За таких обставин, доводи Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Донецької області від 29.11.2017 у справі №905/2391/16.

З огляду на вищезазначене, апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ задоволенню не підлягає.

Ухвала господарського суду Донецької області від 29.11.2017 у справі №905/2391/16 прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права і підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ.

Керуючись ст. 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282,283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м.Київ на ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі № 905/2391/16 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 29.11.2017р. у справі № 905/2391/16 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

У судовому засіданні 01.03.2018 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 03.03.2018 року

Головуючий суддя Т.Д. Геза

Судді: Н.О. Мартюхіна

ОСОБА_3