номер провадження справи 22/112/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 Справа № 908/2376/17

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Лінчук А.В.

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № 147 від 22.01.2018;

від відповідача - не зявився;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2376/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Кредит (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 52/58; адреса для листування: 01032, м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд. 35)

до відповідача: Приватного підприємства КР Київ (69005, м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1)

про стягнення 1188136,12 грн.

СУТЬ СПОРУ:

28.11.2017 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Кредит до Приватного підприємства КР Київ про стягнення 1188136,12 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.11.2017 позовна заява прийнята до розгляду суддею Ярешко О.В., порушено провадження по справі № 908/2376/17, присвоєно справі номер провадження 22/112/17, справу призначено до розгляду в засіданні на 20.12.2017 об 12 год. 30 хв.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.12.2017 у звязку з виробничою необхідністю, а саме перебуванням судді Ярешко О.В. у відрядженні в період з 20.12.2017 по 21.12.2017 розгляд справи призначено на 23.01.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.01.2018 справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні 14.02.2018, доручено Господарському суду Київської області забезпечити проведення відеоконференції 14 лютого 2018 року о/об 11 год. 00 хв. у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: 04032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16.

У судове засідання 14.02.2018, що проводилося в режимі відеоконференції, зявився представник позивача.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, контррозрахунок суми боргу не надав, в судове засідання за викликом жодного разу не зявився, відзиву не подав, причини неявки суду невідомі. Ухвали суду по даній справі направлялися на юридичну адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, також відповідач викликався в судове засідання 14.02.2018 через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18.12.2013 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 Кредит та Приватним підприємством КР Київ було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05ю1-242ю/2013/2-1, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредитні кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. У звязку з невиконанням Приватним підприємством КР Київ вказаного договору за ним утворилась заборгованість у розмірі 1188136,12 грн, з яких 738500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 15098,22 грн заборгованість за нарахованими процентами, 434537,90 грн заборгованість за простроченими процентами.

Судове засідання 14.02.2018 проводилось в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 14.02.2018 справу розглянуто по суті за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

18.12.2013 між Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 Кредит та Приватним підприємством КР Київ було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 05ю1-242ю/2013/2-1, відповідно до умов п. 1.1 якого кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Згідно з п. 1.1.1. договору в редакції договору про внесення змін № 1 від 20.10.2014 надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо «Транш», а у сукупності «Транші», зі сплатою 23,0% (двадцять три) процентів річних з переглядом відсоткової ставки кожні три місяці кредитування та комісій, в розмірі та в порядку визначеному Тарифами на послуги по наданню кредитів, які містяться в Додатку 1 до цього Договору, що є невідємною складовою частиною цього Договору, надалі за текстом «Тарифи», в межах максимального ліміту заборгованості до 1000000,0 (один мільйон) гривень 00 копійок, з кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 17 грудня 2014 року на умовах визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору видача траншів кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього договору проводиться шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з позичкового рахунку № 2062.9.090049.001 в ПАТ ОСОБА_2 Кредит в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату оплати.

За приписами п. п. 2.5, 2.6, 2.7, 2.8 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за кредитом у повній сумі.

Сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно до 5 (пять) числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, на рахунок № 2068.5.090049.001 в ПАТ ОСОБА_2 Кредит, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді (28-29-30-31/360). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

У разі прострочення повернення заборгованості за кредитом понад 90 днів, сплата процентів до моменту її повернення, починаючи з місяця, в якому прострочення перевищило 90 днів, здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в передостанній робочий день відповідного місяця.

Відповідно до п. 2.13 договору погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості:

- прострочена заборгованість за нарахованими процентами;

- прострочена заборгованість з кредитом;

- строкова заборгованість за нарахованими процентами;

- строкова заборгованість за кредитом;

- пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів;

- штрафні санкції.

Пунктами 3.3.5, 3.3.6 договору сторони визначили, що позичальник зобовязаний сплачувати кредитору проценти та комісії, передбачені п. 1.1.1 цього договору, в порядку, визначеному пп.. 2.6, 2.8, 2.9, 2.13 цього договору та тарифами. Позичальник зобовязаний повернути кредитору в повному обсязі транші кредиту в строки, визначені п. п. 1.1.1, 2.4 цього договору.

Згідно з п. 4.4 договору у разі невиконання позичальником зобовязань, визначених пп. 3.32 3.3.17 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладений договір забезпечення виконання зобовязань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше 15 днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та, відповідно, позичальник зобовязаний не пізніше наступного робочого дня, погасити кредит, сплатити проценти та фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія договору припиняється.

Відповідно до п. 7.3 договору цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань.

Доказів припинення договору на час розгляду справи сторони не надали, отже його умови є чинними.

Предметом позову по справі 908/2376/17 є стягнення з Приватного підприємства КР Київ за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 05ю1-242ю/2013/2-1 заборгованості у розмірі 1188136,12 грн, з яких 738500,00 грн прострочена заборгованість за кредитом, 15098,22 грн заборгованість за нарахованими процентами, 434537,90 грн заборгованість за простроченими процентами.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2. ст. 345 Господарського кодексу України, кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Позивач виконав покладені на нього кредитним договором зобовязання та відповідно до пункту 1.1, 2.1 кредитного договору надавав відповідачу транші шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача № 2062.9.090049.001 всього у розмірі 738500,00 грн, про що свідчать банківські виписки, які містяться в матеріалах справи.

Так, 19.12.2013 на рахунок позичальника було перераховано грошові кошти в розмірі 250000,00 грн, 25.12.2013 - грошові кошти в розмірі 34500,00 грн, 08.01.2014 - грошові кошти в розмірі 284000,00 грн, 30.01.2014 - грошові кошти в розмірі 170000,00 грн.

Відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, до 17 грудня 2014 року не повернув надані кредитні кошти, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 738500,00 грн.

Окрім цього, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконував належним чином зобовязання по сплаті 23,0% процентів річних за послуги по наданню кредитів, сплачував суми нарахованих процентів не в повному обсязі та невчасно, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість по нарахованим процентам у розмірі 15098,22 грн та заборгованість за простроченими процентами у розмірі 434537, 90 грн.

27.08.2017 сума процентів у розмірі 13512,63 грн була винесена на прострочку та була погашена 08.09.2014. 01.07.2015 сума процентів у розмірі 33019,64 грн була винесена на прострочку, погашена не була. З період з 01.07.2015 по 31.10.2017 нараховано прострочених процентів у розмірі 434537,90 грн, що також залишились несплаченими відповідачем.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не виконав належним чином своє зобовязання перед позивачем щодо сплати заборгованості та процентів за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 05.1-242ю/2013/2-1 від 18.12.2013, в звязку з чим, несплачена відповідачем сума в розмірі 1188136,12 грн заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитом є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що доведені та обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача у розмірі 17822,04 грн.

Керуючись ст.ст. 42, 129, 165, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Кредит до Приватного підприємства КР Київ задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства КР Київ (69005, м. Запоріжжя, бул. ЦентральнийАДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 Кредит (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 52/58; адреса для листування: 01032, м. Київ, бул. ОСОБА_3, буд. 35, ) заборгованість у розмірі 1188136 (один мільйон сто вісімдесят вісім тисяч сто тридцять шість) грн 12 коп. та 17822 (сімнадцять тисяч вісімсот двадцять два) грн 04 коп. судового збору.

Повне рішення складено 20 лютого 2018.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Ярешко