РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа № 910/22508/17

За позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»

до Фізичної особи-підприємця Женжерухи Валентина Петровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 3821,64 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар с/з Багнюк І.І.

Представники учасників процесу:

від позивача Максимова Я.С. - представник

від відповідача не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Женжерухи Валентина Петровича, мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору № 811 від 26.08.2016 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, у зв'язку з чим позивач вказує на наявність підстав для стягнення з відповідача 3821,64 грн боргу, з яких: 3195,312 - основний борг по орендних платежах, 360,03 грн - пеня, 47,09 грн - 3 % річних та 219,20 грн - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 910/22508/17 та призначено розгляд справи на 17.01.2018.

16.01.2017 від третьої особи надійшла заява, в якій Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація позовні вимоги підтримала та просила суд розглядати справу за відсутності її представника.

Клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника судом задоволено.

У судове засідання, призначене на 17.01.2018, представники учасників справи не з'явилися.

15.12.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на те, що у справі № 910/22508/17 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа в силу положень ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.01.2018, керуючись ст. ст. 12, 176, 234, 247, п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, справу № 910/22508/17 призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 14.02.2018; явку повноважних представників сторін визнано обов'язковою. Також даною ухвалою суду встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо така буде подана) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив (але не пізніше 13.02.2018); попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України); встановлено строк для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п'яти днів з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 08.02.2018.

В судове засідання 14.02.2017 з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позов не надав, поважних причин невиконання вимог ухвал суду у справі не навів. Про дату і час судових засідань відповідач повідомлений належним чином.

Оскільки неявка відповідача у судове засідання та неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає розгляду справи по суті, справу розглянуто судом за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України..

У судовому засіданні 14.02.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.08.2016 між Деснянською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Женжерухою Валентином Петровичем (орендар, відповідач) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (позивач, підприємство-балансоутримувач) було укладено договір № 811 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 19.07.2016 № 20 та розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 18.08.2016 № 491 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення суб'єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (ремонт взуття).

Згідно з пунктом 2.1. договору об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 9,30 кв.м, у т.ч. на 1 поверсі 9,3 кв.м, згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього договору (додаток № 3 до договору).

Пунктом 2.2. договору сторони погодили, що вартість об'єкта згідно із затвердженим актом оцінки майна або висновком про вартість майна станом на 31.01.2016 становить за 1 кв.м. - 16470,97 грн без урахування ПДВ, за 9,30 кв.м. 153180,00 грн без урахування ПДВ.

Відповідно до п. 3.1. договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 № 414/1280, і становить без ПДВ: 68,63 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає базовий місяць розрахунку станом на 08.06.2016 638,25 грн.

За умовами п. 3.2. договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.3. договору, у разі користування об'єктом оренди протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Пунктом 3.4. договору визначено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Пунктом 3.5. договору встановлено, що додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

У відповідності до п. 3.6. договору орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства - балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Згідно з п. 3.7. договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

За умовами п. 3.8. договору оренди, у разі якщо орендар не може використовувати орендоване майно у зв'язку з необхідністю проведення ремонтних робіт, за його клопотанням рішенням орендодавця на підставі рішення постійної комісії Київської міської ради з питань власності на період виконання ремонтних робіт орендна плата може бути зменшена на 50 відсотків для об'єктів площею до 150 кв. м на строк не більше 3 місяців, а для об'єктів площею більше 150 кв. м на строк не більше 6 місяців.

Інформація щодо неможливості використовування орендованого майна підтверджується відповідним актом, складеним орендарем та підприємством-балансоутримувачем.

Передбачена цим пунктом зменшена орендна плата може бути встановлена один раз протягом строку дії цього договору.

Відповідно до п. 3.9. договору оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т. ч.: покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Згідно з п. 3.10. договору зобов'язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечуються у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендна плата за два місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання договору. Підприємство-балансоутримувач зараховує авансовий платіж як орендну плату за останні два місяці строку дії договору оренди. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду.

Відповідно до п. 4.2.3. договору орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Пунктом 6.2. договору сторони обумовили, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

У випадку примусового стягнення орендної плати та інших платежів у порядку, встановленому законодавством України, з орендаря також стягуються у повному обсязі втрати, пов'язані з таким стягненням.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє до 25.09.2018 (п. 9.1. договору).

Позивач пояснив суду, що відповідач в порушення зобов'язань за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 811 від 26.08.2016 взагалі не виконує зобов'язання щодо сплати грошових коштів за оренду приміщення, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за період з 01.10.2016 по 01.05.2017 у розмірі 3195,32 грн.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Частина 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначає, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору № 811 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 26.08.2016 ФОП Женжеруха В.П. є орендарем нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, та використовується для розміщення суб'єкту господарювання, що здійснює побутове обслуговування (ремонт взуття).

Проте свої зобов'язання щодо сплати орендних платежів за користування вказаним приміщенням відповідач належним чином не виконує, що призвело до виникнення 3195,32 грн. заборгованості зі період з 01.10.2016 по 01.05.2017.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Відповідач належними та допустимими доказами не спростував обставини, викладені позивачем у позовній заяві, розміру заборгованості не оспорив.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3195,32 грн заборгованості з орендної плати за про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 811 від 26.08.2016 за період 01.10.2016 по 01.05.2017.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки факт прострочення відповідачем грошового зобов'язання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення за неналежне виконання зобов'язань щодо оплати орендних платежів за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 811 від 26.08.2016 інфляційних втрат у розмірі 219,20 грн та трьох відсотків річних у розмірі 47,09 грн за період з 21.10.2016 по 01.05.2017 підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також позивач просив суд стягнути з відповідача 360,03 грн пені за період з 21.10.2016 по 01.04.2017, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань щодо оплати за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 811 від 26.08.2016.

Пунктом 6.2. договору сторони обумовили, що за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства -балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства - балансоутримувача пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

В силу положень статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 6 названої статті Господарського кодексу України визначає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За розрахунком позивача, який перевірено судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати орендних платежів у розмірі 3195,32 грн за період з 01.10.2016 по 01.05.2017 за договором про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 811 від 26.08.2016 стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 360,03 грн за період з 21.10.2016 по 01.04.2017.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то судовий збір згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 231, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Женжерухи Валентина Петровича (02156, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (02217, м. Київ, вулиця Закревського, буд. 15, ідентифікаційний код 39605452) 3195 (три тисячі сто дев'яносто п'ять) грн 32 коп основного боргу, 219 (двісті дев'ятнадцять) грн 20 коп інфляційних втрат, 47 (сорок сім) грн 09 коп 3 % річних, 360 (триста шістдесят) грн 03 коп пені та 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп витрат на сплату судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:20.02.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова