КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р., м. Київ Справа№ 910/20871/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р., м. Київ, у справі №910/20871/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про визнання недійсним пункту додаткової угоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. відмовлено у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсним п.2 додаткової угоди №151107К78-2 від 19.02.2010р. до кредитного договору №151107К78 від 10.12.2007р.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р., та передати справу №910/20871/17 до місцевого суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що подання даного позову ліквідатором Позивача зумовлено відсутністю чіткої вказівки в законодавстві щодо підсудності аналогічних спорів саме суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство. Натомість норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» містять вимоги щодо виключної підсудності тільки щодо майнових вимог до самого банкрута.

Також Позивач зазначає, що місцевим судом неправильно застосовано ст.12, 13, 14, 15, 16, 17 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.)

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.12.2017р. апеляційну скаргу Позивача залишено без руху, надавши останньому строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме, подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду від 27.11.2017р. у справі №910/20871/17.

16.01.2018р. Позивачем подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. Судом розглянуто клопотання Позивача про поновлення строку на подання апеляційної скарги, та визнані поважними зазначені в клопотанні причини пропуску даного строку.

За вказаних обставин, апеляційний суд визнав подані Позивачем матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №910/20871/17 та призначено до розгляду на 13.02.2018р.

09.02.2018р. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Так, Відповідач зазначив, що звернення Позивача з даним позовом суперечить Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та висновкам Верховного суду України.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про визнання недійсним п.2 додаткової угоди №151107К78-2 від 19.02.2010р. до кредитного договору №151107К78 від 10.12.2007р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. відмовлено у прийнятті позовної заяви ТОВ "Атем" до ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсним п.2 додаткової угоди №151107К78-2 від 19.02.2010р. до кредитного договору №151107К78 від 10.12.2007р.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , ч.7 ст.12 та ч. 9 ст.16 Господарського процесуального кодексу України позовна заява ТОВ "Атем" не підлягає розгляду в господарських судах в межах окремого позовного провадження та підлягає розгляду в межах справи про банкрутство №910/25520/13.

Також місцевий суд зазначив, що особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2, 7 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи, крім іншого, у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до ч.9 ст.16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017р.) "Виключна підсудність справ" справи у майнових спорах, передбачених п.7 ч.1 ст.12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

З наведених правових норм вбачається, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми зазначеного Закону мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Відповідно до абз.2 п.9 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 слід мати на увазі, що спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, розглядаються господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство незалежно від того, заявлені такі вимоги з підстав невідповідності правочинів спеціальним нормам (стаття 20 Закону) чи загальним, встановленим цивільним законодавством.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю цього Закону, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (постанови Верховного Суду України від 13.04.2016р. №3-304гс16, від 16.11.2016р. у справі №3-1221гс16).

Як вірно встановлено місцевим судом, постановою Господарського суду міста Києва від 10.02.2014р. у справі №910/25520/13 ТОВ "Атем" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ковезу А.І.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що позовна заява ТОВ "Атем" не підлягає розгляду в господарських судах в межах окремого позовного провадження. Відповідна вимога підлягає розгляду в межах справи про банкрутство №910/25520/13.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали місцевого суду згідно з ст.280 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.129, 255, 269-271, 273, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атем" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/20871/17 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.11.2017р. у справі №910/20871/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 26.02.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко