КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа№ 910/17028/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Власова Ю.Л.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Дейнека В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017

у справі №910/17028/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН"

про визнання нікчемного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН" про визнання нікчемного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/17028/17 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивачем належним чином не доведено порушення його права та охоронюваного законом інтересу, а обраний ним спосіб захисту суперечить приписам чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, а саме: визнати недійсним договір про надання інформаційно-консультаційних послуг із залученням клієнтів №01022016 від 01.02.2016, укладений між ПАТ Банк "Траст" та ТОВ "ФІНЛАЙН". Застосувати наслідки недійсності договору про надання інформаційно-консультаційних послуг із залученням клієнтів №01022016 від 01.02.2016, а саме: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН" на користь Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" грошові кошти у розмірі 606 538,97 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Апеляційну скаргу мотивовано неповним з'ясуванням судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Крім того, в апеляційній скарзі позивачем зазначено, що звернення із позовом про визнання нікчемного договору недійсним є належним способом захисту порушеного права у випадку заперечення з боку іншої сторони договору самого факту нікчемності та за відсутності у особи, чиї права порушені, можливості повернути передані за таким договором кошти та/або майно.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "ТРАСТ" Кухарева Володимира Валентиновича на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/17028/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17028/17 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича. Призначено справу №910/17028/17 до розгляду на 27.02.2018.

21.02.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "ФІНЛАЙН" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу в якому відповідач просив апеляційний господарський суд залишити рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 без змін, з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

26.02.2018 до відділу забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (прийом документів) Київського апеляційного господарського суду від ПАТ Банк "Траст" надійшла письмова заява в якій позивач просив розглядати апеляційну скаргу у справі №910/17028/17 без участі його представника, апеляційну скаргу підтримав повністю та просив її задовольнити.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

В судовому засіданні 27.02.2018 представник відповідача надав пояснення, в яких заперечував щодо доводів наведених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права надавши представнику відповідача можливість виступити у судових дебатах, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.02.2016 між Публічним акціонерним товариством Банк "Траст" (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНЛАЙН" (виконавець, відповідач) було укладено Договір про надання інформаційно-консультаційних послуг №01022016 (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець надає замовнику інформаційно-консультаційні послуги щодо залучення клієнтів, що мають намір розмістити депозит у замовника, а замовник оплачує інформаційно-консультаційні послуги, надані виконавцем, на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно пунктів 3.2., 3.4., 3.5. Договору замовник оплачує виконавцю послуги, вказані в п. 1.1. Договору, в розмірі, що залежить від об'єму (загальної суми) оформлених продуктів клієнтами у замовника за сприянням виконавця у звітному місяці (календарний місяць), та визначається згідно Додатку №1 до Договору.

Послуга по залученню клієнта вважається наданою після фактичного розміщення депозиту клієнтом у замовника.

Підставою для здійснення оплати наданих інформаційно-консультаційних послуг за цим Договором є факт розміщення клієнтом депозиту за окремо укладеним депозитним договором між заявником та клієнтом.

Відповідно до п. 3.10. Договору замовник оплачує надані інформаційно-консультаційні послуги протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами Договору Акта наданих інформаційно-консультаційних послуг через перерахування відповідної суми на рахунок виконавця, зазначений в Акті наданих інформаційно-консультаційних послуг.

Як було встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявні:

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за лютий 2016 №1 від 25.03.2016 на загальну суму 82 669,53 грн із переліком всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст";

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за березень 2016 №2 від 15.04.2016 на загальну суму 117 576,09 грн із переліком всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст";

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за квітень 2016 №3 від 17.05.2016 на загальну суму 93 196,96 грн із переліком всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст";

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за травень 2016 №4 від 07.06.2016 на загальну суму 110 827,53 грн із переліком всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст";

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за червень 2016 №5 від 04.07.2016 на загальну суму 141 665,02 грн із переліком всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст";

- Акт наданих інформаційно-консультаційних послуг за липень 2016 №6 від 11.08.2016 на загальну суму 60 603,84 грн без переліку всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст".

Щодо відсутності переліку всіх фізичних осіб, які розмістили депозит в ПАТ "Банк "Траст" відповідачем зазначено про те, що дані послуги були надані в інших періодах, проте неправильно обрахований розмір по деяких заявках. Однак з матеріалів справи вбачається, що ці заявки були зазначені у попередніх Актах наданих інформаційно-консультаційних послуг.

З матеріалів справи вбачається, що всі шість Актів наданих інформаційно-консультаційних послуг підписані обома сторонами Договору та скріплені фірмовими печатками банку та підприємства, що дає підстави вважати, що відповідачем дійсно були надані послуги за Договором, а позивачем було без заперечень їх прийнято та оплачено.

Відповідно до рішення Правління Національного банку України від 29 грудня 2016 року №559-рш, Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №3085 від 30.12.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ БАНК "ТРАСТ" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Ліквідація запроваджена з 30 грудня 2016 року до 29 грудня 2018 року включно, та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ БАНК "ТРАСТ" Кухарева В.В.

Позивач зазначив, що виконуючи обов'язки по збереженню активів банку, в ході перевірки на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, у відповідності до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та Рішення ФГВФО №826 від 26.05.2016 "Про затвердження Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення", було виявлено ознаки нікчемності, передбачені ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систем гарантування вкладів фізичних осіб", щодо договору про надання інформаційно-консультаційних послуг із залученням клієнтів №01022016 від 01.02.2016, який укладено між ПАТ "БАНК ТРАСТ" (Замовник) та ТОВ "ФІНЛАЙН" (Виконавець).

На підставі положень п. 4 ст. 37, ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Рішення ФГВФО №826 від 26.05.2016, наказом Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "БАНК "ТРАС" Кахарева В.В. №143-ЛТ від 15.06.2017, позивачем було визнано нікчемним договір №01022016 від 01.02.2016, укладений між ПАТ "БАНК ТРАСТ" та ТОВ "ФІНЛАЙН", оскільки, на його думку, вказаний договір не відповідає вимогам, передбаченим в ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідач не надавав послуг позивачу, оскільки у банку немає доказів їх імовірного існування на момент здійснення оплати в сумі 606 538,97 грн згідно з актами наданих послуг від 25.03.2016 від 15.04.2016, від 17.05.2016, від 07.06.2015, від 04.07.2016, а акт наданих послуг, за які банком було сплачено 60 603,84 грн в серпні 2016 року згідно з рахунком від 11.08.2016 взагалі відсутній.

Відповідач проти позову заперечував, зазначивши про безпідставність тверджень позивача.

Приймаючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог місцевий господарський суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків регулюються Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Статтею 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" врегульовані наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно із ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку);

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

4) зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

У відповідності п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, зокрема продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Частинами 1, 2, 4 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд зобов'язаний забезпечити збереження активів та документації банку. Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті. Фонд: 1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами; 3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Згідно ч. 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті (ч. 2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Судом першої інстанції було встановлено, що Договір був виконаний сторонами належним чином, що унеможливлює посилання позивача на положення ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем не доведено належним чином порушення його права і охоронюваного законом інтересу, а обраний ним спосіб захисту суперечить приписам чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, адже нікчемний правочин не може бути визнаний судом недійсним, а лише в передбачених законом випадках, такий договір визнається дійсним.

Вимога позивача щодо застосування наслідків недійсності Договору є похідною від вимоги про визнання його недійсним, та оскільки судом відмовлено в позові в частині визнання Договору недійсним, позовні вимоги про застосування наслідків його недійсності також не підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про визнання нікчемного договору недійсним та застосування наслідків його недійсності задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та зазначає, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/17028/17, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/17028/17 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Банк "Траст" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ Банк "Траст" Кухарева Володимира Валентиновича залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/17028/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17028/17.

Повний текст постанови складений та підписаний 01.03.2018.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

Ю.Л. Власов