ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" березня 2018 р.Справа № 395

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Тацій О.В.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАВІНОЛ", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ", м. Харків про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

27.02.2018 до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ» у порядку ч. 2 ст. 136 ГПК України надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» у розмірі 116762,00 грн. та на транспортні засоби Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ», а саме: VPS, модель CN50, 2005 року випуску, зареєстрований 26.04.2016; DAF, модель XF 105.410, 2007 року випуску, зареєстрований 14.07.2016; TECO, модель TTNG-45B, 2003 року випуску, зареєстрований 12.08.2016; LDS, модель NG-48, 2003 року випуску, зареєстрований 21.10.2016.

Заява обґрунтована тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» 29.03.2017 був укладений договір поворотної фінансової допомоги № ФД-293/17, за яким заявник передав у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» грошові кошти у розмірі 115000,00 грн. на поворотній основі. Станом на 24.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» не виконало зобовязань за договором, що має наслідком непогашену заборгованість перед заявником у розмірі 115000,00 грн. У звязку з цим, заявник вказує на свій намір звернутись із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» з вимогами про стягнення грошових коштів у розмірі 115000,00 грн. Крім того, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, ускладнить ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ», за захистом яких має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ» про забезпечення позову, суд вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Як зазначає заявник, необхідність вжиття заходів забезпечення позову, викликана тим, що останній має обґрунтовані припущення, що майно, яке є у Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» на момент предявлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю тощо.

Однак, на думку суду, саме лише посилання заявника на потенційну можливість Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» під час судового розгляду розпорядитися належним йому майном на власний розсуд, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, заява не містить доказів, які б свідчили про вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІРЕКС ЕНЕРДЖИ» дій, спрямованих на реалізацію майна, а саме транспортних засобів, чи підготовки дій до його реалізації.

Разом з тим, обґрунтованих та достатніх доказів необхідності забезпечення позову або того, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заявником не надається.

Так, згідно зі ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ» про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

За таких обставин та з огляду на те, що заявником не доведено, що невжиття визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 138-140, 234 ГПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАВІНОЛ» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено у строки та в порядку, встановлені ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1