РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"01" березня 2018 р. Справа № 1/44-НМ

Суддя Рівненського апеляційного господарського суду Огороднік К.М. розглянувши заяви Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" про відвід суддів Олексюк Г.Є., Гудак А.В. у справі № 1/44-НМ

за позовом Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир)

до Міністерство аграрної політики та продовольства України

до Державного підприємства "Житомирська спеціалізована пересувна механізована колона"

до Фонд державного майна України

за участю прокуратури Житомирської області

про визнання права власності на майно та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рівненського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., судді Гудак А.В., Петухов М.Г. знаходиться апеляційна скарга Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" на рішення господарського суду Житомирської області від 08.12.2017 року за позовом Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Житомирської міської ради (м. Житомир) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир) до Міністерство аграрної політики та продовольства України до Державного підприємства "Житомирська спеціалізована пересувна механізована колона" до Фонду державного майна України за участю прокуратури Житомирської області про визнання права власності на майно та зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 року, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд скарги призначено на 28.02.2018 року об 15:00 год.

28.02.2018 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про відвід суддів Олексюк Г.Є., Гудак А.В. Підставами для відводу суддів, на думку заявника, є те, що судді Олексюк Г.Є. та Гудак А.В. неодноразово брали участь у справі № 1/44-НМ, що дає підстави сумніватись у їх неупередженості. Разом з тим, заявник вказав про те, що ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду (колегією суддів у складі: головуюча суддя Сініцина Л.М., судді Гудак А.В., Олексюк Г.Є.) від 22.04.2014 року було відмовлено Багатопрофільному малому приватному підприємству "Сприяння" у задоволенні клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 13.02.2014 року. Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду (колегією суддів у складі: головуюча суддя Сініцина Л.М., судді ГудакА.В., Олексюк Г.Є.) від 22.04.2014 року апеляційну скаргу Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" на рішення Господарського суду Житомирської, області від 13.02.2014 року було повернуто скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 статті 97 ГПК України. Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 року у справі № 1/44- НМ було скасовано вказані ухвали., а справу № 1/44-НМ передано на розгляд суду апеляційної інстанції. Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 року у справі № 1/44-НМ колегією суддів у складі головуюча суддя - Сініцина І.М., судді - Гудак A.B., Олексюк Г.С., апеляційну скаргу Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" прийнято до провадження та призначено її до розгляду. 08.10.2014 року від колегії суддів у складі головуюча суддя - Сініцина І.М., судді - Гудак A.B., Олексюк Г.Є. надійшла заява про самовідвід з посиланням на те, що даний склад апеляційного господарського суду не може брати участь у розгляді справи у зв'язку із скасуванням ухвал Рівненського апеляційного господарського суду від 22.04.2014 року Вищим господарським судом України.

Відповідно до ч. ч.1-3 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.02.2018 року за наслідками розгляду заяв Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" про відвід суддів Гудак А.В. та Олексюк Г.Є., керуючись нормами ст. 39 ГПК України зупинено провадження у справі у зв`язку з тим, що суд дійшов висновку про необґрунтованість вказаних заяв.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2018 року визначено суддю для розгляду заяв позивача про відвід суддів Гудак А.В. та Олексюк Г.Є. у справі № 1/44-НМ - суддю Огородніка К.М.

Суддя Огороднік К.М., розглянувши заяви позивача про відвід суддів Гудак А.В. та Олексюк Г.Є., не знайшов підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 03.05.2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 року зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ІІ) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Стаття 35 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об'єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з виключними обставинами у цій справі.

В той же час, в силу положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Тобто, вказана ч. 3 ст. 36 ГПК України (чинна редакція ГПК України) на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, чітко передбачає, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Як вказано вище, постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 року, на яку посилається позивач в обґрунтування заяв про відвід, було скасовано ухвали, що були прийняті за участі суддів Олексюк Г.Є. та Гудак А.В.

Натомість суддями Олексюк Г.Є. і Гудак А.В. не приймалось жодних постанов у даній справі, які б були в подальшому скасовані, відтак, в силу ч. 3 ст. 36 ГПК України, у даному випадку відсутні правові підстави для задоволення заяв про відвід головуючої судді - Олексюк Г.Є. та судді Гудак А.В.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що заявлений суддями Олексюк Г.Є. і Гудак А.В. самовідвід 08.10.2014 року у справі № 1/44-НМ, на який також посилається позивач, був обґрунтований необхідністю дотримання вимог ст. 20 ГПК України в редакції, яка була чинна на момент заявлення вказаного самовідводу, відповідно до якої суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, якими унормовані підстави для відводу судді, необхідно зазначити, що наведені позивачем в заявах про відвід суддів обставини та доводи у її обґрунтування, базуються на припущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами та не є підставою для відводу суддів в розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, тому заяви про відвід суддів Олексюк Г.Є. та Гудак А.В. у справі № 1/44-НМ не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 42, 234, 235 ГПК України, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяв Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" про відвід суддів Олексюк Г.Є. та Гудак А.В. у справі № 1/44-НМ .

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Огороднік К.М.