ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" лютого 2018 р.Справа № 922/719/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

розглянувши справу

за заявою Публічного АТ "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" м. Харків
до Публічного АТ "Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації" м. Харків
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 23.06.2016р. Публічне акціонерне товариство Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_1. Зобов'язано ліквідатора в строк до 23.06.2017 року виконати ліквідаційну процедуру, надати суду звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

22 лютого 2018 року до суду надійшла заява ліквідатора про витребування майна з чужого незаконного володіння (вх. №5074), в якій ліквідатор, окрім іншого, просить суд витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 майно, а саме: нежитлові приміщення 5-го поверху № 1-6, 35-71, 71а, 72-91, II в літ. А-5, загальною площею 1287,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, проспект Науки (попередня назва - Леніна), будинок 56 та повернути до складу ліквідаційної маси банкрута Публічного акціонерного товариства Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації , а також визнати на ці приміщення право власності за Публічним акціонерним товариством Науково-технологічний інститут транскрипції, трансляції і реплікації, код 24473039.

Того ж дня ліквідатором подано до суду заяву про забезпечення позову (накладення арешту) (вх. №5075), в якій ліквідатор просить суд вжити заходи забезпечення заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння в порядку ст.ст. 387, 388 ЦК України, і як наслідок, повернення до складу ліквідаційної маси банкрута нежитлових приміщень 5-го поверху №1-6, 35-71, 71а, 72-91, II в літ. А-5, загальною площею 1287,7кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, проспект Науки (попередня назва - Леніна), будинок 56, шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення 5-го поверху № 1-6, 35-71, 71а, 72-91, II в літ. А-5, загальною площею 1287,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, проспект Науки (попередня назва - Леніна), будинок 56; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Заява обґрунтована тим, що за півтора роки пять разів відбувся перехід права власності на вищевказані нежитлові приміщення, що може свідчити про можливість подальшої реалізації обєкту нерухомості та призвести до неможливості виконання судового рішення у справі.

Суд, з огляду на наявні у справі матеріали, вважає можливим задовольнити заяву ліквідатора про забезпечення його заяви про витребування майна з чужого незаконного володіння з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону України №2343-ХІІ від 14.05.1992р. (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом вказаної статті, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Згідно із ст.137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду.

Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду, адже інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Отже, забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи та полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Звертаючись до суду з заявою про витребування майна з чужого незаконного володіння, ліквідатором подано до суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 114767834 від 21.02.2018р., з якого вбачається, що за нетривалий проміжок часу реалізація спірного майна відбулась пять разів. До того ж спірне майно передано ОСОБА_2 в іпотеку ОСОБА_3 за іпотечним договором серія та номер 144, виданим 23.01.2017р. , що може свідчити про можливість та ймовірність подальшої реалізації обєкту нерухомості, який є предметом розгляду заяви ліквідатора.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, з метою запобігання можливого порушення майнових прав чи охоронюваних законом інтересів кредиторів, прав та охоронюваних законом інтересів боржника, суд вважає можливим задовольнити заяву ліквідатора про забезпечення позову (накладення арешту) (вх. №5075).

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ліквідатора про забезпечення позову (накладення арешту) (вх. №5075).

Накласти арешт на нежитлові приміщення 5-го поверху № 1-6, 35-71, 71а, 72-91, II в літ. А-5, загальною площею 1287,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Харків, проспект Науки (попередня назва - Леніна), будинок 56; реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01.

Ухвалу направити ліквідатору, конкурсним кредиторам, банкруту, ОСОБА_2, Шевченківському відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала є виконавчим документом згідно Закону України „Про виконавче провадження, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень, і може бути предявлена до виконання протягом трьох років.

Суддя ОСОБА_4