РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2018Справа № 910/6735/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 40 752,00 грн.

При секретарі судового засідання: Єрмоловій Р.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 40752,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

В процесі судового розгляду позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача 14 659,40 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, посилаючись на сплату відповідачем 26 092,60 грн. страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду м. Києва від 30.06.2016 р. у справі №910/6735/16 в позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" залишено без задоволення, а рішення господарського суду м. Києва від 30.96.2016 року у справі № 910/6735/16 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.01.2017 р. касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задоволено частково. Рішення господарського суду м. Києва від 30.06.2016 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 р. у справі №910/6735/16 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

В результаті зазначеного автоматичного розподілу справу №910/6735/16 передано на новий розгляд судді Мудрому С.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2017 р. прийнято справу до провадження, розгляд справи призначено на 07.02.2017 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. розгляд справи відкладено на 27.02.2017 р., клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи задоволено, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 27.02.2017 р. призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі №910/6735/16 до одержання результатів експертизи.

24.01.2018 року до канцелярії суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 15.01.2018 року №5589/17-54 та матеріали справи №910/6735/16.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України, 1992, № 6, ст. 56) та викладено його у новій редакції.

За приписами п.п. 9 п. 1 Розділу ІХ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки у справі №910/6735/16 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу ч.1 ст.247 Господарського процесуального кодексу України дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.01.2018 року поновлено провадження у справі №910/6735/16. Справу №910/6735/16 вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 12.02.2018 року.

В судове засідання 12.02.2018 року представники сторін не з'явилися, вимоги ухвали суду від 25.01.2018 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 015, 017, 010 відповідно.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

24.03.2015 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю "Еліт-Інтер" (страхувальник, вигодонабувач) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №15а5да.

За умовами договору добровільного страхування (п.п.4, 10, 17) предметом останнього є майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземними транспортними засобами (далі - ТЗ) та іншим майном, які вказані в розділі 5 цього договору, зокрема, транспортний засіб марки "Daf" моделі CF 65, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Загальна страхова сума 12 985 000,00 грн. Строк дії договору встановлений з 26.03.2015р. по 25.03.2016р.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 73989165 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 08.10.2015 року у м. Запоріжжі на проспекті Металургів (Верхня) відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_2, що належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "Еліт-Інтер", під керуванням водія ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_3, що належить на праві власності ОСОБА_3, під керуванням водія ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/9163/15-п (провадження №3/334/1778/15) від 22.10.2015р. 08.1-.2015 року об 02.00 годині ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_4, на перехресті пр.. Металургів - вул.. Верхня у м. Запоріжжя не виконав вимогу дорожнього знаку «Дати дорогу» внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2

Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП зазнав механічних пошкоджень автомобіль НОМЕР_6.

Страхувальник позивача звернувся до нього із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування .

Згідно з рахунком на оплату № від 22.10.2015р. вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_7 становить 53 002,00 грн.

03.11.2017 року позивач, на підставі рахунку № від 22.10.2015р. склав страховий акт №: 1.004.15.00696/VESKO23099 та розрахунок суми страхового відшкодування, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 40 752,00 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив виконавцю ремонтних робіт - Еліт-Моторс ТОВ страхове відшкодування в розмірі 40 752,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №205 195 від 05.11.2015р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав про те, що на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до нього перейшло право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Оскільки на момент скоєння ДТП цивільна відповідальність водія транспортного засобу марки "Hyundai" д.н. НОМЕР_8 була застрахована відповідачем за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3855829, позивач звернувся до відповідача із претензією вих.№ЕЛ_98 від 29.02.2016р., в якій просив компенсувати в порядку регресу виплачене позивачем страхове відшкодування у сумі 40 752,00 грн.

Відповідач виплатив позивачу 26 092,60 грн. страхового відшкодування згідно платіжного доручення №22381 від 28.04.2016р. Залишок несплачених відповідачем коштів становить 14 659,40 грн.

У відзиві на позов відповідач зазначав про те, що за його розрахунком сума страхового відшкодування, яку має сплатити відповідач становить лише 26 092,60 грн., оскільки при визначенні розміру виплаченого позивачем страхового відшкодування не було враховано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу.

Зважаючи на відмову відповідача в добровільному порядку повністю виплатити позивачу страхове відшкодування, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду та просив (з урахуванням уточнення розміру позовних вимог) стягнути з відповідача залишок невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 14 659,40 грн.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки "Hyundai Coupe" д.н. НОМЕР_8 застрахована в публічному акціонерному товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АІ/3855829, фрашиза становить 0,00 грн., ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової авто товарознавчої експертизи №5589/17-54, проведено Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз від 15.01.2018 року, розмір матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки "Daf" д.н. НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження при ДТП, яке мало місце 08.10.2015р., що трапилось в м. Запоріжжі, проспект Металургів (Верхня) за участю автомобіля НОМЕР_6 та автомобіля НОМЕР_9, склав 30 379,56 грн.

Також, у вищезазначеному висновку зазначено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу "Daf" д.н. НОМЕР_1, 2005 року випуску, з терміном експлуатації на момент ДТП, склав Ез = 0,7.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, висновками експертів.

Частиною 1 статті 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідачем сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 26 092,60 грн., вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 4 286,96 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення матеріального збитку в розмірі 10 372,44 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.2 ч.3 статті 123 ГПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: пов'язані із проведенням експертизи.

Судом встановлено, що за проведення судової авто товарознавчої експертизи публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" сплачено 4 952,00 грн.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір та витрати пов'язані з проведення експертизи покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ст. 73, ч.1 ст. 104, ч..1, п.2ч.2 ст. 123, ст.ст. 129, 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) шкоду в розмірі 4 286 (чотири тисячі двісті вісімдесят шість) грн. 96 коп., судовий збір в розмірі 534 (п'ятсот тридцять чотири) грн. 22 коп., витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 443 (чотириста сорок три) грн. 22 коп., витрати по сплаті судового збору за подачу касаційної скарги в розмірі 483 (чотириста вісімдесят три) грн. 33 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вулиця Здолбунівська, будинок 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) вартість витрат по проведенню експертизи в розмірі 3 504 (три тисячі п'ятсот чотири) грн. 04 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 20.02.2018 року.

Суддя С.М.Мудрий