ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9184/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко Н.Е.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

до Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради, м. Тернівка Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості у розмірі 1 365 737, 99 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №007.1Др-93-1217 від 01.12.2017

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №2712/1 від 08.12.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 1 365 737, 99 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №2017/ПВ/ТЕ/П-015 від 20.01.2017 на фінансування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2017 порушено провадження у справі та призначено її розгляд в засіданні на 12.12.2017.

11.12.2017 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а також звіт про заборгованість за бюджетними коштами на 01.11.2017 та платіжні доручення №№ 1547, 1548 від 02.11.2017.

12.12.2017 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.12.2017.

13.12.2017 від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копії платіжного доручення від 02.11.2017 № 144 та виписки по рахунку від 02.11.2017.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2017 у зв'язку з набранням чинності змін до Господарського процесуального кодексу України розгляд справи призначено у підготовчому засіданні на 11.01.2018.

Ухвалою суду від 11.01.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 08.02.2018.

07.02.2018 від відповідача надійшов лист, у якому останній просить при розгляді справи врахувати, що позивачем несвоєчасно надано до Фінансового управління Тернівської міської ради та Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради Реєстри обсягів спожитих енергоносіїв та наданих послуг на суму заборгованості станом на 01.01.2018, замість 23.01.2018 надано 31.01.2018, у зв'язку з чим з вини позивача у січні поточного року не було здійснено фінансування коштів на погашення заборгованості за фактично надані послуги за природний газ.

08.02.2018 у судовому засіданні повноважний представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Повноважний представник відповідача заперечував проти позовних вимог, пояснивши, що погашення заборгованості буде здійснюватися за умови надходження субвенції з державного бюджету України на рахунки управління.

У судовому засіданні 08.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 20.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" та Управлінням соціального захисту населення Тернівської міської ради було укладено договір №2017/ПВ/ТЕ/С-003 на фінансування наданих населенню субсидій у 2017 році, повязаних з відшкодуванням вартості послуг газопостачання (далі Договір).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору предметом даного Договору є взаємовідносини сторін щодо фінансування наданих населенню субсидій, повязаних з відшкодуванням вартості послуг з газопостачання: позивач здійснює постачання природного газу споживачам, які мають право на отримання субсидій та компенсацій, а відповідач здійснює розрахунки за спожитий природний газ

Згідно п. 2.2 Договору сторони щомісячно, до пятого числа місяця, наступного за звітним, узгоджують, підписують та скріплюють печатками реєстр з погашення заборгованості по субсидіях споживача за звітний місяць та акт звіряння розрахунків, які є підставою для здійснення платником розрахунків з відшкодування вартості послуг з газопостачання постачальнику.

Платник зобов'язується (п. 4.2 Договору):

- передбачити у своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на відшкодування постачальнику оплати вартості послуг з газопостачання згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2017 р.» та Бюджетним кодексом України;

- здійснювати на рахунок постачальника, відкритий у банку Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області або поточний рахунок, зазначений у розділі 10 договору, перерахування коштів, передбачених на відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання згідно з Бюджетним кодексом України та Постановою КМУ №20 від 11.01.2005 (зі змінами та доповненнями).

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно п. 5.1 Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Даний Договір набирає чинності з 01.01.2017 і діє в частині реалізації газу постачальником до 31.12.2017, а в частині проведення платником розрахунків з відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання - до їх повного здійснення (п. 9.1 Договору).

20.01.2017 сторонами було підписано додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до п.1 якої запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік склала 2 193 700,00 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватись або зменшуватись в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується постачальнику платником по факту їх надання.

Відповідно до акту звіряння розрахунків від 01.10.2017 заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2017 по 01.10.2017 складає 1 401 217,86 грн. Обов'язок здійснити розрахунки виник на суму 1 334 251,04 грн. Заборгованість на суму 1 334 251,04 грн. підтверджується спільними протокольними рішеннями від 20.04.2017 №2410, 20.07.2017 №3121, 18.08.2017 №3363, 20.09.2017 №3574, підписаними з боку Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаменту фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України», та доданими до них зведеними реєстрами по погашенню заборгованості.

Так, відповідно до спільного протокольного рішення від 20.04.2017 №2410 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» повинно було бути перераховано 47 110 786,78 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 658 177,96 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.07.2017 №3121 на користь позивача повинно було бути перераховано 41 776 202,55 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 356 029,86 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 18.08.2017 №3363 на користь позивача повинно було бути перераховано 14 300 036,33 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 74 809,39 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.09.2017 №3574 на користь позивача повинно було бути перераховано 12 412 738,66 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 245 233,83 грн. складала заборгованість відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 16 Закону України «Про ринок природного газу» вразливі споживачі мають право на субсидію для відшкодування витрат за спожитий природний газ та іншу адресну допомогу, що надається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пп. 6 п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за надані субсидії окремій категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних субсидій м. Тернівки Дніпропетровської області є Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання послуг газопостачання відповідним категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункт 8 Порядку №256).

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (далі - Порядок №20).

Відповідно до п. 6 Порядку №20 органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (п. 7 Порядку №20).

Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію затверджений наказом Міненерговугілля України від 03.08.2015 №493/688 (далі - Порядок №493).

Згідно з п. 2.3 Порядку №493 відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння, або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства (п.2.5 Порядку №493).

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 1 334 251,04 гривень, 3% річних у розмірі 11 609,98 гривень, інфляційні втрати у розмірі 19 876,97 гривень.

Відповідач скористався наданим йому правом на судовий захист, надав відзив на позов, у якому зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог, вказавши, що на підставі зведених даних та актів звіряння в УДКСУ у м. Тернівка станом на 27.11.2017 зареєстрована заборгованість в сумі 997 554,33 гривень, з яких поточна заборгованість складає 254 514,43 гривень. По спільному протокольному рішенню № 2410 від 20.04.2017 суму заборгованості у розмірі 658 177,96 гривень було відшкодовано 02.11.2017.

Станом на 27.11.2017 всі спільні протокольні рішення, які подавалися позивачем, підписані всіма учасниками таких розрахунків - Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департамент фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департамент соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», ПАТ "УКРТРАНСГАЗ", Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», згідно яких заборгованість, яка виникла на даний час, обліковується та відображається в усіх бухгалтерських звітах. Попереднє фінансування субвенції було у листопаді 2017 року.

Вказав, що в подальшому погашення заборгованості здійснюватиметься за умови надходження субвенції з державного бюджету України на рахунки управління.

В свою чергу позивач надав клопотання, в якому вказав, що відповідно до платіжного доручення № 144 від 02.11.2017 та виписки по рахунку від 02.11.2017 було профінансоване спільне протокольне рішення від 20.04.2017 № 2410 на суму 47 110 786,78 грн., з яких від відповідача надійшли кошти у розмірі 658 177,96 грн.

У зв'язку з цим, станом на 13.12.2017 основний борг відповідача перед позивачем за спільними протокольними рішеннями від 20.04.2017 №2410, 20.07.2017 №3121, 18.08.2017 №3363, 20.09.2017 №3574 складає 676 073,08 гривень.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" та Управлінням соціального захисту населення Тернівської міської ради 20.01.2017 було укладено договір №2017/ПВ/ТЕ/С-003 на фінансування наданих населенню субсидій у 2017 році, повязаних з відшкодуванням вартості послуг газопостачання.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору предметом даного Договору є взаємовідносини сторін щодо фінансування наданих населенню субсидій, повязаних з відшкодуванням вартості послуг з газопостачання: позивач здійснює постачання природного газу споживачам, які мають право на отримання субсидій та компенсацій, а відповідач здійснює розрахунки за спожитий природний газ

Згідно п. 2.2 Договору сторони щомісячно, до пятого числа місяця, наступного за звітним, узгоджують, підписують та скріплюють печатками реєстр з погашення заборгованості по субсидіях споживача за звітний місяць та акт звіряння розрахунків, які є підставою для здійснення платником розрахунків з відшкодування вартості послуг з газопостачання постачальнику.

Платник зобов'язується (п. 4.2 Договору):

- передбачити у своєму бюджеті в необхідних обсягах кошти, які будуть спрямовані на відшкодування постачальнику оплати вартості послуг з газопостачання згідно з Законом України «Про державний бюджет на 2017 р.» та Бюджетним кодексом України;

- здійснювати на рахунок постачальника, відкритий у банку Головного управління Державного казначейства України у Дніпропетровській області або поточний рахунок, зазначений у розділі 10 договору, перерахування коштів, передбачених на відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання згідно з Бюджетним кодексом України та Постановою КМУ №20 від 11.01.2005 (зі змінами та доповненнями).

За невиконання або неналежне виконання зобов'язань згідно п. 5.1 Договору сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства.

Даний Договір набирає чинності з 01.01.2017 і діє в частині реалізації газу постачальником до 31.12.2017, а в частині проведення платником розрахунків з відшкодування постачальнику вартості послуг з газопостачання - до їх повного здійснення (п. 9.1 Договору).

20.01.2017 сторонами підписано додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до п.1 якої запланована сума на фінансування субсидій населенню, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції державного бюджету місцевим бюджетам, на 2017 рік склала 2 193 700,00 грн. Запланована сума на фінансування субсидій населенню може збільшуватись або зменшуватись в залежності від розміру наданих субсидій і сплачується постачальнику платником по факту їх надання.

Відповідно до наявного у матеріалах справи акту звіряння розрахунків від 01.10.2017 заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.01.2017 по 01.10.2017 складає 1 401 217,86 грн.

Також до матеріалів справи долучено спільні протокольні рішення від 20.04.2017 №2410, 20.07.2017 №3121, 18.08.2017 №3363, 20.09.2017 №3574, підписані з боку Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, Департаменту фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської облдержадміністрації, ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України», та додані до них зведені реєстри по погашенню заборгованості.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.04.2017 №2410 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» повинно було бути перераховано 47 110 786,78 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 658 177,96 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.07.2017 №3121 на користь позивача повинно було бути перераховано 41 776 202,55 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 356 029,86 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 18.08.2017 №3363 на користь позивача повинно було бути перераховано 14 300 036,33 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 74 809,39 грн. складала заборгованість відповідача.

Відповідно до спільного протокольного рішення від 20.09.2017 №3574 на користь позивача повинно було бути перераховано 12 412 738,66 грн. заборгованості по субсидіях, з яких 245 233,83 грн. складала заборгованість відповідача.

Всього за протокольними рішеннями заборгованість відповідача перед позивачем складає 1 334 251,04 гривень.

Відповідач вказав та позивач підтвердив у судовому засіданні, що 02.11.2017 по спільному протокольному рішенню № 2410 від 20.04.2017 відповідачем було відшкодовано позивачу суму заборгованості у розмірі 658 177,96 гривень. Вказаний факт підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями №№ 1547, 1548 від 02.11.2017 (а.с. 67, 69).

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач має непогашену заборгованість перед відповідачем за договором на фінансування пільг, наданих населенню у 2017 році на оплату спожитого природного газу, відшкодування яких проводиться за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам у розмірі 676 073,08 гривень.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії".

Статтею 19 вказаного Закону встановлено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв'язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов'язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Соціальні пільги на отримання, зокрема, послуг газопостачання для ряду категорій громадян встановлено такими Законами України: Закон України "Про жертви нацистських переслідувань", Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закон України "Про прокуратуру", Закон України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець послуг має право отримувати компенсацію за надані відповідно до закону окремим категоріям громадян пільги та нараховані субсидії з оплати житлово-комунальних послуг. Згідно з пп. б п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256 затверджено Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення на рахунок субвенцій з державного бюджету (далі - Порядок №256), яким встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Відповідно до пункту 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних пільг м. Тернівки Дніпропетровської області є Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Порядку №256, відшкодування витрат понесених позивачем внаслідок надання послуг газопостачання відповідним категоріям громадян здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до частини 1 пункту 8 Порядку № 256 отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки із постачальниками відповідних послуг (частина 2 пункт 8 Порядку №256).

Таким чином, чинне законодавство України навіть не передбачає обов'язковості укладення договору про відшкодування витрат за надані послуги газопостачання громадянам, які мають право на отримання пільг, оскільки зобов'язання сторін у даній справі виникають безпосередньо із законодавства України і не залежать від їх бажання.

Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 (далі - Порядок №20).

Відповідно до п. 6 Порядку №20 органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (п. 7 Порядку №20).

Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію затверджений наказом Міненерговугілля України від 03.08.2015 №493/688 (далі - Порядок №493).

Згідно з п. 2.3 Порядку №493 відповідні департаменти фінансів узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20 числа Державній казначейській службі України (далі - Казначейство) та відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України в областях, місті Києві (далі - головні управління Казначейства) у формі узгоджених з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними зведеними реєстрами актів звіряння, або реєстрами договорів за підписами керівників відповідних департаментів фінансів, постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг).

Не пізніше наступного дня після підписання останнім учасником розрахунків спільного протокольного рішення (з присвоєнням номера та дати) усі учасники розрахунків, які підписали спільні протокольні рішення, подають до Казначейства та органів Казначейства, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення.

Виділення коштів здійснюється лише за наявності платіжних доручень, наданих усіма учасниками розрахунків до Казначейства та органів Казначейства (п.2.5 Порядку №493).

Згідно частини 6 статті 48 Бюджетного кодексу України, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг по оплаті за надані послуги та компенсації громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються органами Державного казначейства України незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень. Зазначена норма є спеціальною по відношенню до загальних положень частин 1-4 статті 48 Бюджетного кодексу України.

Слід також зазначити, що у листі від 30.06.2011 №31-07310-10-24/16584 Міністерство фінансів України роз'яснило, що деякі програми, які відносяться до державних програм соціального захисту населення, є державною гарантією і одержувачу не може бути відмовлено в їх наданні у разі, якщо він має на них право. У цьому випадку проводиться відшкодування витрат за фактично спожиті послуги (нараховані соціальні виплати) в межах встановлених норм (розмірів).

Таким чином, зобов'язання щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв'язку, компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян, обліковуються незалежно від визначених на цю мету бюджетних призначень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду від 27.07.2017 у справі №918/1302/16, від 16.08.2017 у справі №905/3364/16, від 07.09.2016 у справі № 910/21894/15.

Відтак, вимога про стягнення з відповідача основного боргу підлягає частковому задоволенню на суму 676 073,08 гривень.

Також позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних за період з 28.04.2017 по 09.10.2017 у розмірі 11 609,98 гривень та інфляційні збитки за період з травня по серпень 2017 року у розмірі 19 876,97 гривень.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарським судом перевірено наданий позивачем розрахунок та визнано його вірним.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 676 073,08 грн. сума основного боргу, 3% річних у розмірі 11 609,98 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 876,97 грн.,

Посилання відповідача на відсутність бюджетних надходжень не приймається судом, оскільки згідно з пунктом 5 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/374/2013 від 18.02.2013, відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність замовника та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 2 ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не передбачено такої підстави для звільнення від відповідальності, як відсутність у боржника необхідних коштів.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював правову позицію щодо неможливості поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету (рішення від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 1 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 9 липня 2007 року №6-рп/2007).

Зокрема, у рішенні від 09.07.2007 №6-рп/2007 Конституційний Суд України вказав на те, що невиконання державою своїх соціальних зобовязань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави (підпункт 3.2.).

Разом з тим держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобовязана забезпечити його реалізацію. У протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності правового регулювання покладаються на державу.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, а саме, у справі Кечко проти України (заява № 63134/00), Європейський Суд зауважив, що держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату надбавок з державного бюджету, однак свідома відмова в цих виплатах не допускається, доки відповідні положення є чинними (п.23 Рішення Суду). У звязку з цим, Європейський Суд не прийняв до уваги позицію Уряду України про колізію двох нормативних актів, якими встановлені відповідні доплати та пільги з бюджету і які є діючими, та Закону України Про Державний бюджет на відповідний рік, де положення останнього, на думку Уряду України, превалювали як спеціальний закон.

У пункті 26 рішення Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Кечко проти України" зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань.

За змістом частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України, не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі № 905/2358/16 та від 15.05.2012 у справі №11/446, постановах Вищого господарського суду України від 12.04.2017 у справі № 927/1039/16, від 08.08.2017 у справі №910/599/17, від 05.09.2017 у справі №908/3196/16, від 26.09.2017 у справі №921/19/17-г/14.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних у розмірі 10 613,40 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Тернівської міської ради (51500, Дніпропетровська область, м. Тернівка, вул. Лермонтова, 13а, ідентифікаційний код 20249931) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпро, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код 39572642) заборгованість у розмірі 676 073,08 (шістсот сімдесят шість тисяч сімдесят три грн. 08 коп.) грн, 3% річних у розмірі 11 609,98 (одинадцять тисяч шістсот дев'ять грн. дев'яносто вісім коп.) грн., інфляційні втрати у розмірі 19 876,97 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість грн. 97 коп.) грн. та судовий збір у розмірі 10 613,40 (десять тисяч шістсот тринадцять грн. 40 коп.) грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21.02.2018.

Суддя ОСОБА_3