ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/435/17

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В. , секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Оріана", вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення незаконно виплаченої пенсії у розмірі 20041,37 грн.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст-юрисконсульт, (довіреність від 04.05.2017 №3581/06),

від відповідача: ОСОБА_2 - начальник юридичного відділу, (довіреність №35 від 15.01.2018),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ВАТ "Оріана" 20041,37 грн незаконно виплаченої пенсії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок видачі відповідачем довідки про заробітну плату із недостовірними даними, здійснено неправильне нарахування та виплата пенсії, що завдало шкоди бюджету Пенсійного фонду України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 у задоволенні позову Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про стягнення з Відкритого акціонерного товариства "Оріана" незаконно виплаченої пенсії у розмірі 20041,37 грн. відмовлено, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017.

28.11.2017 постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.05.2017 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.07.2017 скасовано, справу направлено на новий розгляд. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2017 справу передано на розгляд судді Максимів Т.В.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві та у письмових обґрунтуваннях позовних вимог від 23.01.2018 вх.№1085/18. Зазначив, що вини пенсіонера у виникненні переплати пенсії та рахункової помилки з боку управління не було, а пенсіонер ОСОБА_3 добровільно погодився повертати переплату пенсії, яка виникла внаслідок надання ВАТ "Оріана" недостовірних документів про заробітну плату, тому після його смерті саме відповідач має відшкодувати шкоду у вигляді незаконно виплаченої пенсії, яка залишилась не стягненою.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позов від 24.05.2017 вх.№8325/17 та відзиві від 24.01.2018 вх.№1200/18, де зазначив, що переплата пенсії відбулась внаслідок зловживань з боку самого пенсіонера, відтак вина ВАТ "Оріана" у завданні шкоди бюджету Пенсійного фонду України відсутня. Також наголосив, що підтримує подану 24.05.2017 заяву про застосування строку позовної давності, в якій просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність та відмовити у задоволенні позову на підставі ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки про своє порушене право позивач дізнався 06 квітня 2012 року.

В судовому засіданні представник позивача просив суд поновити строк позовної давності, з підстав викладених у заяві від 30.05.2017 вх.№8639/17 про визнання поважними причинами пропуску звернення до суду, посилаючись на ч.1 ст. 50 Закону України "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування", якою визначено спеціальний порядок відшкодування надміру виплаченої пенсії, а саме: стягнення може проводитися як за згодою пенсіонера, так і за рішенням органу Пенсійного фонду України, і лише у випадку недосягнення своєї мети орган Пенсійного фонду України вправі звернутися до суду з позовом про стягнення збитків, спричинених наданням недостовірних відомостей, зазначає, що добровільне повернення пенсіонером переплати пенсії позбавляло Управління Пенсійного фонду можливості своєчасно звернутися до суду із позовом до ВАТ "Оріана", оскільки це призвело б до подвійного стягнення переплати пенсії. Відтак вважає, що порушене право Управління Пенсійного фонду підлягає судовому захисту, оскільки відповідно до визначеного порядку, відшкодування переплати проводилося шляхом стягнення з пенсіонера за його згодою і лише після його смерті позивач міг звернутися до суду з даним позовом, тому строк позовної давності пропущено з обєктивних причин.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи висновки викладені у постанові Вищого господарського суду України від 28.11.2017, вислухавши представників сторін, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору є стягнення незаконно виплаченої пенсії в розмірі 20041,37 грн.

11.01.2001 до управління праці та соціального захисту населення Калуської міськради звернувся ОСОБА_3 із заявою про призначення пенсії за віком, до якої була долучена довідка від 11.01.2001 № 19 про заробітну плату за період роботи з 01.01.1999 по 31.12.2000, видана ВАТ "Оріана".

13.05.2004 ОСОБА_3 звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші, правонаступником якого є Калуське об'єднане управління Пенсійного фонду України, із заявою про перерахунок пенсії з більшого заробітку, до якої були додані видані ВАТ "Оріана" довідка про заробітну плату від 06.02.2004 №414 за період роботи з 01.01. 1986 по 31.12.1990, та довідка від 06.02.2004 №415 за період роботи з 01.01.1991 по 31.12.1995.

31.12.2004 до управління Пенсійного фонду України в м. Калуші надійшла заява ОСОБА_3 про перерахунок пенсії з більшого заробітку, до якої були додана видана ВАТ "Оріана" довідка № 1283 без дати видачі про заробітну плату за період роботи з 01.01. 1970 по 31.12.1974.

27.03.2012 ВАТ "Оріана" видало нову довідку № 127 про заробітну плату ОСОБА_3 за період роботи з 01.01.1970 по 31.12.1974, яка містила дані, що були відмінні від даних раніше виданої довідки № 1283.

29.03.2012 управлінням Пенсійного фонду України в м. Калуші проведено перерахунок пенсії та приведено пенсійну справу до норм чинного законодавства.

В квітні 2012 року Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провело перевірку правильності визначення пенсії окремим громадянам за довідками про заробітну плату для обчислення пенсії, виданими ВАТ "Оріана", за результатами якої був складений акт від 06 квітня 2012 року, де встановлено, що загальна сума заподіяної шкоди бюджету Пенсійного фонду України, включно із видатками на оплату поштових послуг склала 53683,74 грн.

23.04.2012 ОСОБА_3 звернувся до позивача із заявою про утримання з нього переплаченої пенсії в розмірі 20% від розміру пенсії.

Як вбачається з Довідки про розмір призначеної і фактично виплаченої пенсії, виданої Калуським обєднаним УПФ України Івано-Франківської області (а.с.187) громадянин ОСОБА_3 за період з травня 2012 року по березень 2017 року у добровільному порядку відшкодував позивачу 33588,65 грн безпідставно виплаченої пенсії.

05.03.2017 громадянин ОСОБА_3 помер, що підтверджується атестатом від 27 березня 2017 р. № 469.

Станом на день звернення до суду залишок невідшкодованих коштів бюджету Пенсійного фонду України склав 20041,37 грн.

Як стверджує позивач, недостовірна довідка про заробітну плату видана ВАТ "Оріана", тому саме з вини останнього виникла переплата пенсії, у зв"язку з чим він змушений звернутися до суду про стягнення з відповідача незаконно виплаченої пенсії в розмірі 20041,37 грн, що залишилась невідшкодованою у добровільному порядку пенсіонером.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

За приписами п. " а" ч.1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( далі - Закон № 1788-XII), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Згідно з статтей 11, 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1058-IV), роботодавці (підприємства, установи і організації) є страхувальниками для фізичних осіб, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях на умовах трудового договору (контракту), або інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до ст. 17 Закону №1058-IV, страхувальники зобовязані, зокрема, надавати безоплатно застрахованій особі відомості про заробітну плату (дохід), суми сплачених страхових внесків та інші відомості, що стосуються застрахованої особи та подаються до територіальних органів Пенсійного фонду.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем громадянину ОСОБА_3 призначено пенсію згідно з довідками № №414 та 415 від 06.02.2004, виданими ВАТ "Оріана", та 31.12.2004 здійснено перерахунок пенсії з більшого заробітку на підставі довідки №1283 без дати видачі, яка видана ВАТ "Оріана". Однак, при проведенні перевірки (акт перевірки від 06.04.2012) встановлено, що йому незаконно нарахована та виплачена пенсія на суму 53683,74 грн.

Згідно з ч.1 ст. 50 Закону №1058-IV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі заяви ОСОБА_3 від 24.04.2012 з його пенсії за період з травня 2012 по березень 2017 утримано кошти в сумі 33588,65 грн, непогашеною залишилася надміру виплачена пенсія в сумі 20041,37 грн.

Частиною 2 статті 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, враховуючи, що розмір пенсії був визначений органом Пенсійного фонду України на підставі даних, зазначених у довідці виданій ВАТ "Оріана", які виявилися недостовірними, саме ВАТ "Оріана" несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну бюджету Пенсійного фонду України.

Проте, відповідач подав заяву про застосування позовної давності та наслідків її спливу, а позивач заяву про визнання поважними причинами пропуску звернення до суду та просив суд поновити строк позовної давності.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 5 вказаної статті визначено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Судом встановлено, що строк на звернення до суду з позовом до відповідача розпочався 07 квітня 2012 року, тобто з наступного дня після виявлення розбіжностей між даними виданої ВАТ "Оріана" довідки про зарплату № 1283 та особовими рахунками ОСОБА_3 та закінчився через 3 роки - 07 квітня 2015, в той час як позивач звернувся з позовом до суду 12.05.2017, тобто з пропуском 3-х річного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до частин 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як розяснено у п.п. 2.2, 2.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29 травня 2013 року № 10, з наступними змінами і доповненнями, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності. Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини. Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Твердження відповідача про те, що добровільне відшкодування пенсіонером переплаченої пенсії не позбавляло позивача права на подання позову до ВАТ "Оріана" є безпідставним, з огляду на наступне.

З аналізу положень ч.1 ст. 50 Закону №1058-IV випливає, що надмірно виплачена пенсія внаслідок подання страхувальником недостовірних даних може бути повернена самим пенсіонером добровільно або стягнена на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Добровільне повернення пенсіонером надмірно виплаченої йому суми пенсії виключає можливість стягнення із страхувальника цієї ж надмірно виплаченої пенсії як збитків, завданих видачею недостовірних довідок. За заявою пенсіонера проводилося відшкодування надмірно виплаченої пенсії і не було необхідності звертатися з позовом до ВАТ " Оріана" про стягнення цієї ж надмірно виплаченої пенсії як збитків. Однак у звязку із смертю пенсіонера (05.03.2017) відшкодування припинилося і частина надмірно виплаченої пенсії залишилася невідшкодованою.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

На підставі викладеного, суд вважає, що строк звернення до суду з позовом до ВАТ "Оріана" пропущено з поважних причин і порушене право позивача згідно з частиною п'ятою статті 267 ЦК України підлягає судовому захисту.

Відповідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу вимог ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.129 ГПК України, судовий збір стягнути з відповідача в доход державного бюджету.

На підставі викладеного, у відповідності до статей 124, 129 Конституції України, керуючись статтями 73, 74, 77, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до Відкритого акціонерного товариства "Оріана" про стягнення незаконно виплаченої пенсії у розмірі 20041,37 грн. задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Оріана", вул. Євшана, 9, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300 (код 05743160) на користь Калуського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, вул. Біласа і Данилишина, 2, м. Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область, 77300 (код 37824000) - 20041,37 (двадцять тисяч сорок одну гривню тридцять сім копійок) незаконно виплаченої пенсії.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Оріана" (77300, Івано-Франківська обл., м.Калуш, вул. Євшана, буд. 9 (код 05743160) стягнути в доход державного бюджету (стягувач: Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код класифікації доходів бюджету 22030106; отримувач коштів: ГУК м.Києва/м.Київ/22030106; код за ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106) - 1600,00 (одну тисячу шістсот гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 20.02.18

Суддя Максимів Т.В.