ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р.Справа № 922/3797/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук
до Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Будком", м. Харків
про стягнення 54927,07 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Оробченко О.А. довіреність №40-21/4 від 09.01.18р.;

відповідача - Орєхова С.О. довіреність б/н від 01.12.17р., Турченко В.Б. довіреність б/н від 01.12.17р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кременчуцький сталеливарний завод" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Будком", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму неустойки за порушення строків виконання робіт у розмірі 51935,29 грн., суму 20% річних за користування коштами у розмірі 2991,78 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору 40-15-06 від 06.10.2016р., що укладений між сторонами. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

06.02.2018р. до господарського суду Харківської області надійшов відзив на позовну заяву за вх.№3336, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити, зазначає, що в період виконання робіт за договором підряду № 40-15-06 від 06.10.2017р. постійно виникали проблеми, без вирішення, яких неможливо було виконати роботи в строк, а саме в зв'язку з погодними умовами 08.11.2016р. 14.11.2016р., які перешкоджали виконанню робіт, термін виконання робіт необхідно було продовжувати. При цьому, відповідач зазначає, що доводив до відома позивача і погоджував з ним всі терміни продовження строку виконання робіт. В підтвердження викладеного відповідач надає листи з роздруківкою відправлення електронною поштою №122 від 08.11.2016 р. та № 125 від 14.11.2016р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.01.2018р. відкрито спрощене позовне провадження. Призначено судове засідання на 12 лютого 2018 року о 10 год. 40 хв.

У судовому засіданні 12.02.2018р. було оголошено перерву до 26.02.2018р. о 10:15.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Також, позивачем 12.02.2018р. надано до суду відповідь на відзив за вх.№3391, в якій позивач вважає доводи відповідача, що викладені у відзиві необґрунтованими.

Присутні представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення присутніх представників позивача та відповідача, надані учасниками судового процесу документи і матеріали, судом встановлено наступне.

У відповідності до укладеного між ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" (замовник за договором та далі по тексту - позивач) та ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Будком" (підрядник за договором, та далі по тексту - відповідач) договору підряду №40-15-06 від 06.10.2016 року (далі по тексту - договір) на проведення робіт з реконструкції градирні ККЦ в осях 1-5 ПАТ "КСЗ" (далі по тексту - роботи) підрядник зобов'язується здійснити своїми силами та засобами роботи і здати замовнику у встановлений термін, визначений договором, об'єкт відповідно до проектно-кошторисної документації, технічного завдання, і графіку виконання робіт і оплати за поставлені підрядником матеріали, а замовник зобов'язується передати підряднику у встановленому договором порядку затверджену проектно-кошторисну документацію необхідну для виконання робіт з реконструкції градирні ККЦ в осях 1-5 ПАТ "КСЗ", металоконструкції, що виготовляються силами замовника і підлягають монтажу силами підрядника, а також прийняття від підрядника згідно з актами виконаних робіт об'єкт та оплатити виконані роботи, згідно з умовами договору.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що ціна робіт доручених до виконання підряднику встановлюється в кошторисній документації і складає 264 976,00 грн. в тому числі ПДВ 44 162,67 грн.

Замовник здійснює попередню оплату підряднику у сумі 35 000 грн. для придбання матеріалів, протягом 2 банківських днів з дати підписання договору згідно з графіком виконання робіт і оплати за поставлені підрядником матеріали (пункт 2.2 договору).

На виконання умов договору на розрахунковий рахунок відповідача перерахував платіжним дорученням №944 від 11.10.2016 року попередню оплату в розмірі 35 000 грн., і в такий спосіб належним чином виконав своє зобов'язання.

Відповідно до пункту 4.1 договору роботи повинні бути виконані в термін 28 календарних днів, згідно з графіком виконання робіт і оплати за поставлені підрядником матеріали. Початок виконання робіт - не пізніше З календарних днів після проведення попередньої оплати замовником, згідно п.2.2 Договору.

Позивач зазначає у позовній заяві, що у відповідності до погоджених строків з виконання робіт, а саме 28 календарних днів та з урахуванням проведеної попередньої оплати.

На думку позивача відповідач мав остаточно здати виконані роботи не пізніше 10.11.2016 року, однак, на вказану дату відповідач не надав позивачу актів виконаних робіт, з усіма необхідними підтверджуючими документами визначеними в п. 2.6 договору та роботи не здав.

Позивач посилається на те, що 16.03.2017 року на його адресу надійшов лист від відповідача з проханням прийняти роботи з реконструкції градирні ККЦ в осях 1-5 ПАТ "КСЗ" № 64 від 13.03.2017 року разом з актами виконаних робіт.

Таким чином позивач вважає, що відповідачем допущено прострочення виконання робіт на 126 календарних днів, у зв'язку із чим позивачем нараховано згідно п.10.2 договору неустойку у розмірі 51935,29 грн. та згідно п. 10.3. договору суму 20 % річних за користування коштами у розмірі 2991,78 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору підряду, згідно якого в силу ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Заперечення відповідача судом не приймаються, оскільки згідно п.11.1 договору будь-які зміни та доповнення до договору дійсні лише за умови, якщо вони зроблені в письмовій формі і підписані сторонами.

Приписами статей 73, 74, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Жодних доказів, які б підтверджували погодження між сторонами призупинення виконання робіт в зв'язку з погодними умовами, відповідачем до суду не надано, отже сторонами за договором дії щодо призупинення виконання робіт не вчинялися, а тому твердження відповідача про погодження терміни з позивачем на продовження строку виконання робіт матеріалами справи не підтверджуються.

У наданих відповідачем до справи листах не зазначено, які саме погодні умови перешкоджали виконанню і яких конкретно робіт.

З доданих відповідачем доказів не вбачається, ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Будком" погоджувало продовження строків виконання робіт і на яку адресу позивача відповідач надсилав листи. Роздруківка з електронної пошти не доводить, що саме листи №122 від 08.11.2016 року та №125 від 14.11.2016р. були направлені чи направлені позивачу.

Згідно офіційної адреси сторінки ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" в мережі Інтернет, яка додатково використовується емітентом для розкриття інформації у відповідності до вимог чинного законодавства (посилання httр://stееl.рl.uа/МуКSZ/аdmin/main.рhp?ьа=5ems=0emt=0) його офіційною електронною поштою є е-mаіl: кzs@stееl.рl.ua. Сайт підприємства є у вільному доступі в мережі Інтернет. Проте доказів направлення листів саме на офіційну адресу позивача відповідачем не надано.

Твердження відповідача про те, що роботи виконані відповідачем були прийняті позивачем 19.12.2016 року згідно висновку робочої комісії не знаходять підтвердження у матеріалах справи, оскільки прийняття робіт у такому вигляді, а ні договором, що укладений між сторонами, а ні законодавством у даному випадку не передбачено. Тому зазначена обставина не може бути достатньою підставою стверджувати відповідача про прийняття позивачем виконання робіт, як такими, що проведені належним чином.

До висновку робочої комісії не можуть застосовуватися правила встановлені п. 4.2 договору, оскільки, складання даного документу не передбачено, а отже за своєю суттю він є позадоговірним, на який не розповсюджується дія укладеного договору.

Крім того, відповідач надає до свого відзиву лист №165 від 26.12.2016 року, в якому зазначено, що в зв'язку з настанням осінньо-зимового періоду неможливо здійснити фарбування металоконструкцій градирні емаллю ПФ-115

В той же час, згідно листа №60 від 09.03.2017 року відповідач звертається до позивача з повідомленням про можливість виконати фарбування змонтованих металоконструкцій градирні ККЦ 11.03.2017 року та 12.03.2017 року згідно договору № 40-15-06 від 06.10.2016 року та просить забезпечити зупинку виробничого процесу та допустити працівників відповідача на територію ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод".

Відповідно до акту огляду-приймання виконаних робіт ТОВ "ВКФ "Будком" від 13.03.2017 року роботи з фарбування металоконструкцій градирні виконані, за винятком місць під обшивкою градирні скоб кріплення обшивки, не демонтовані метало та залізобетонні конструкції градирні. Висновок комісії: зауваження усунені не в повному обсязі.

За приписами ч. 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

ч. 4 вказаної статті передбачає право управленої сторони, в даному разі позивача, не приймати виконання зобов'язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов'язання.

Відповідно до пункту 10.2 договору, підрядник за порушення строків виконання робіт встановлених у п. 4.1 сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,1 % від вартості невиконаних робіт за кожний день, а за прострочення виконання робіт, з вини підрядника, понад 30 днів 7% від вартості невиконаних робіт.

Пункт 10.3 договору передбачає, що у разі порушення строків виконання робіт підрядник сплачує на користь замовника 20% річних за весь час користування чужими коштами, нарахованими на суму попередньої оплати і обчислення З дня, зазначеного в п. - 1 даного договору і до дня фактичного початку виконання робіт чи повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищенаведене та те, що умовами договору визначено остаточна здача виконаних робіт не пізніше 10.11.2016 року, проте відповідач у вказані строки роботи не виконав та не спростував обставин викладених позивачем у позові, тому має місце прострочення виконання робіт відповідачем, а тому нарахування позивачем згідно пунктів 10.2 та 10.3. договору неустойки у розмірі 51935,29 грн. та 20% річних за користування коштами у розмірі 2991,78 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір у розмірі 1600,00 грн. із врахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 29, 42, 86, 91, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ "Будком" (61183, м. Харків, вул. Гв. Широнінців, буд. 94, к. 66, р/р 9461 в ПАТ «КБ Приватбанк», МФО 351533, , ІПН 312, № свідоцтва 28716102) на користь Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" (39621, Полтавська область, м. Кременчук, вул. І.Приходька, 141, р/р 4679 ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, , ІПН 60, № свідоцтва 100327584) суму неустойки за порушення строків виконання робіт у розмірі 51935,29 грн., суму 20% річних за користування коштами у розмірі 2991,78 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Згідно зі ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області.

Повне рішення складено 02.03.2018 р.

Суддя Ю.В. Светлічний