ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2018 р.Справа № 924/1217/17
Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Вибодовський О.Д. при секретарі судового засідання Сороці Д.В., розглянувши матеріали справи

За позовом: Приватного підприємства "Стандарт-Інвест", м. Хмельницький

до Приватного підприємства "Ліфт Експрес", м. Хмельницький

про стягнення 275 974,30 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 22.01.2018р.

Від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 275 974,30 грн., з якої 248 625,00грн. основного боргу та 27 349,30 грн. - пені за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу ліфтового обладнання №28 від 02.06.2016р.

Ухвалою суду від 21.12.2017р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, про що повідомлено сторін.

07.02.2018р. позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 248 625,00грн. основного боргу, що утворився через неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі - продажу ліфтового обладнання №28 від 02.06.2016р.

Дане клопотання судом розглянуто та приймається.

Представник позивача в судовому засіданні 26.02.2018р. позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити їх в повному розмірі.

Представник відповідача, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, в судове засідання не з'явився, вимог суду не виконав.

Відповідно ст.13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 202 ГПК України передбачає, що суд може розглядати справу за відсутності учасника справи, якщо його було належно повідомлено, проте, він не повідомив про причин неявки або така неявка є повторною.

Враховуючи вищевикладене, розумність строків розгляду судового спору, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі відповідача та за наявними в матеріалах справи доказами.

Аналізуючи подані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне.

02 червня 2016 року між приватним підприємством "Ліфт Експрес", м. Хмельницький (продавець) та приватним підприємством "Стандарт-Інвест", м.Хмельницький (покупець) укладено договір купівлі-продажу Ліфтового Обладнання (з умовою виконання монтажу та пусконаладки проданого обладнання) за №28 від 02.06.2016 року, у відповідності до умов якого продавець зобов'язався передати у власність нове Ліфтове Обладнання, яке не було у користуванні згідно специфікацій, що є невід'ємними частинами даного договору, а також провести їх монтаж і пусконаладку, після підписання акту готовності будівельної частини та відповідно до узгоджених з покупцем проектами та графіком робіт (додаток № 3 до договору), а покупець в свою чергу прийняти та оплатити поставлений товар і виконані роботи. Монтаж обладнання продавець має право здійснювати як своїми силами, так і з залученням третіх осіб. (п.1.1 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Згідно п. 4.1 до договору, поставка Обладнання здійснюється за адресою новобудови вказаною покупцем у Специфікаціях до даного договору, протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту зарахування на банківський рахунок продавця суми авансу по кожній Специфікації в розмірі 60%, решта 30% після доставки Обладнання на будівельний майданчик, 10% після встановлення ліфта на об'єкті Покупця та проведення Продавцем пусконалагоджувальних робіт.

На виконання даного договору позивачем на рахунок відповідача в період з 03.06.2016 року по 01.06.2017 року, здійснено ряд оплат, підтвердженням чого є картка рахунку з відображенням руху коштів між позивачем та відповідачем, на загальну суму 1 102 025,00 грн.

На виконання умов договору відповідачем було поставлено обладнання та виконано роботи лише на суму 853 400,00грн.

01 червня 2017 року між сторонами підписано додаток №3 до договору згідно якого п.4.1. договору викладався в новій редакції, а саме: Виготовлення та поставка обладнання здійснюється протягом 35 робочих днів з моменту зарахування на банківський рахунок продавця авансу в сумі 50 відсотків від загальної вартості обладнання, вказаної в специфікації №3 - 248625,00грн.

01.06.2017 року позивачем здійснено сплату 50% авансу по специфікації №3 в розмірі 248625.00грн., що стало підставою для початку виконання робіт по поставці та монтажу обладнання продавцем, які повинні були виконані протягом 35 робочих днів, тобто до 20 липня 2017року.

У визнання відповідачем прострочення зобовязань 29 вересня 2017 року від останнього позивачем отримано лист, згідно якого ПП Ліфт Експрес гарантувало, що роботи згідно договору №28 від 02.06.2016 року будуть виконані у наступні строки:

-по об'єкту будівництва ЖБК Преміум: початок монтувальних робіт - 10 жовтня 2017 року, завершення - не пізніше 15 листопада 2017 року,

-по об'єкту будівництва ЖБК „Патріот: завершення пусконалагоджувальних робіт не пізніше 15 жовтня 2017 року, з передачею паспорту ліфта та інших супровідних документів.

18.10.2017 року позивачем направлено претензію про не виконання договору для Відповідача з вимогою негайного початку виконання робіт, однак відповіді не отримано та роботи не виконано.

Згідно п.7.4.4 договору, покупець має право розірвати договір частково або повністю, якщо порушення строків поставки обладнання перевищить 10 календарних днів , не відшкодовуючи при цьому ніяких витрат продавцю. У цьому випадку продавець зобовязаний на протязі 3-х календарних днів з моменту одержання повідомлення покупця про розірвання договору повернути всю перераховану покупцем суму оплати обладнання.

Таким чином відповідач порушив взяті на себе зобов'язання згідно укладеного договору та гарантійного листа від 29.09.2017 року, що стало підставою для розірвання договору без відшкодування при цьому жодних витрат продавцю, згідно п 7.4-4 Договору.

06.11.2017р. відповідачу було відправлено лист про розірвання договору та повернення сплачених на його виконання коштів з вимогами:

- негайного розірвання договору з моменту отримання гарантійного листа (датою отримання даного листа буде вважатися дата вказана на поштовому повідомленні про отримання листа);

- повернути протягом 3-х днів з моменту отримання даного листа всієї суми оплати обладнання всієї суми оплати обладнання сплаченої покупцем, а саме 248 625,00грн.

- сплати пені за прострочення виконання своїх зобов'язань за договором.

Свої зобовязання та вимоги позивача відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду про стягнення з останнього заборгованості в сумі 248 625,00грн. по договору купівлі - продажу ліфтового обладнання №28 від 02.06.2016р. та додатку №3 до нього.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 11 ЦК України та ст. 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Пунктом 3 ст. 3 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, 02 червня 2016 року між приватним підприємством "Ліфт Експрес", м. Хмельницький (продавець) та приватним підприємством "Стандарт-Інвест", м. Хмельницький (покупець) укладено договір купівлі-продажу Ліфтового Обладнання (з умовою виконання монтажу та пусконаладки проданого обладнання) за №28 від 02.06.2016 року, у відповідності до умов якого продавець зобов'язався передати у власність нове Ліфтове Обладнання, яке не було у користуванні згідно специфікацій, що є невід'ємними частинами даного договору, а також провести їх монтаж і пусконаладку, після підписання акту готовності будівельної частини та відповідно до узгоджених з покупцем проектами та графіком робіт (додаток № 3 до договору), а покупець в свою чергу прийняти та оплатити поставлений товар і виконані роботи. Монтаж обладнання продавець має право здійснювати як своїми силами, так і з залученням третіх осіб. (п.1.1 договору).

Згідно статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 662-663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу та у строк, встановлений договором, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно п. 4.1 до договору, поставка Обладнання здійснюється за адресою новобудови вказаною покупцем у Специфікаціях до даного договору, протягом 30 (тридцяти) робочих днів з моменту зарахування на банківський рахунок продавця суми авансу по кожній Специфікації в розмірі 60%, решта 30% після доставки Обладнання на будівельний майданчик, 10% після встановлення ліфта на об'єкті Покупця та проведення Продавцем пусконалагоджувальних робіт.

На виконання даного договору позивачем па рахунок відповідача здійснено ряд оплат від 03.06.2016 року по 01.06.2017 року, підтвердженням чого є картка рахунку з відображенням руху коштів між позивачем та відповідачем, на загальну суму 1 102 025,00 грн.

На виконання умов договору відповідачем було поставлено обладнання та виконано роботи лише на суму 853 400,00грн.

01 червня 2017 року між сторонами підписано додаток №3 до договору згідно якого п.4.1. договору викладався в новій редакції, а саме: Виготовлення та поставка обладнання здійснюється протягом 35 робочих днів з моменту зарахування на банківський рахунок продавця авансу в сумі 50 відсотків від загальної вартості обладнання, вказаної в специфікації №3 - 248625,00грн.

01.06.2017 року позивачем здійснено сплату 50% авансу по специфікації №3 в розмірі 248625.00грн., що стало підставою для початку виконання робіт по поставці та монтажу обладнання продавцем, які повинні були виконані протягом 35 робочих днів, тобто до 20 липня 2017року.

29 вересня 2017 року від відповідача позивачем отримано лист, згідно якого ПП Ліфт Експрес гарантувало, що роботи згідно договору №28 від 02.06.2016 року будуть виконані у наступні строки:

-по об'єкту будівництва ЖБК Преміум: початок монтувальних робіт - 10 жовтня 2017 року, завершення - не пізніше 15 листопада 2017 року,

-по об'єкту будівництва ЖБК „Патріот: завершення пусконалагоджувальних робіт не пізніше 15 жовтня 2017 року, з передачею паспорту ліфта та інших супровідних документів.

18.10.2017 року позивачем направлено претензію про не виконання договору для відповідача з вимогою негайного початку виконання робіт, однак відповіді не отримано та роботи не виконано.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно ст. 620 ЦК України, у разі невиконання боржником обов'язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання.

Статтею 693 кодексу визначено, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином відповідач порушив взяті на себе зобов'язання згідно укладеного договору, додатку №3 до нього та гарантійного листа від 29.09.2017 року, що стало підставою для розірвання договору без відшкодування при цьому жодних витрат продавцю, згідно п 7.4-4 договору. При цьому продавець зобов'язаний повернути покупцю всю перераховану покупцем суму оплати Обладнання протягом 3-х днів з моменту отримання Продавцем повідомлення Покупця про розірвання договору.

06.11.2017р. відповідачу було відправлено лист про розірвання договору та повернення сплачених на його виконання коштів з вимогами:

- негайного розірвання договору з моменту отримання гарантійного листа (датою отримання даного листа буде вважатися дата вказана на поштовому повідомленні про отримання листа);

- повернути протягом 3-х днів з моменту отримання даного листа всієї суми оплати обладнання всієї суми оплати обладнання сплаченої покупцем, а саме 248 625,00грн.

- сплати пені за прострочення виконання своїх зобов'язань за договором.

Дану вимогу відповідачем проігноровано.

Свої зобовязання та вимоги позивача відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду про стягнення з останнього заборгованості в сумі 248 625,00грн. по договору купівлі - продажу ліфтового обладнання №28 від 02.06.2016р. та додатку №3 до нього.

Відповідно до ст.ст. 76,77,78,79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, позовні вимоги відповідають нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи, підтверджені належними і допустимими доказами та підлягають задоволенню. Доказів добровільного погашення боргу в сумі 248625,00 грн. матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у зв'язку із задоволенням позову.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов приватного підприємства "Стандарт-Інвест", м. Хмельницький до приватного підприємства "Ліфт Експрес", м. Хмельницький про стягнення 248 625, 00грн. задовольнити.

Стягнути з приватного підприємства "Ліфт Експрес", (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 8/10А, ) на користь приватного підприємства "Стандарт-Інвест", (м. Хмельницький, вул. Проспект Миру, 69, ) - 248 625, 00грн. (двісті сорок вісім тисяч шістсот двадцять пять грн.) основного боргу та 3729,38грн. (три тисячі сімсот двадцять девять грн. 38коп.) витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Рівненського апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.02.2018 року.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук 2 прим.:

1- до справи

2 - відповідачу - ПП "Ліфтекспрес", м.Хмельницький, вул.Курчатова, 8/10А.