ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018 року Справа № 904/8640/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.О.(доповідач),

суддів: Вечірко І.О., Антонік С.Г.

Секретар судового засідання Манчік О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1783 від 26.10.2017 р., представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №14/11299 від 12.12.2017 р., представник

розглянувши матеріали апеляційної скарги апеляційної скарги приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. у справі №904/8640/17( суддя Загинайко Т.В.) , повний текст рішення складений 24.11.2017р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 43 031 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача 43 031 грн. 52 коп. - плати за користування вагонами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 43 031 грн. 52 коп. плати за користування вагонами.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідача звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, просив в задоволені позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник вказує на невірний висновок суду про те, що затримка вагонів на станції призначення відбулась через несвоєчасне забирання ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" порожніх вагонів з його вини, що прибули на його адресу та відповідно про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонів.

Але відповідач не погоджується з таким висновком суду, оскільки на час затримки вагонів на станції Інгулець відповідачем були предявлені до перевезення вагони, які своєчасно не забирались станцією, що унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на обгрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні, яке відбулось 14.02.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду у даній справі в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи 02.06.2014р. між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", як залізницею, правонаступником якого є позивач - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", як власником колії, правонаступником якого є відповідач - Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", було укладено договір №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець ДП Придніпровська залізниця (надалі Договір), відповідно до пункту 1 якого згідно Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Інгулець ДП Придніпровська залізниця: стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2; під'їзна колія обслуговується власним локомотивом; межею підїзної колії є знаки "Межа підїзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу Н-І, на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу Н-ІІ.

Пунктом 1 Додаткової угоди від 15.12.2015р. назву Договору викладено у новій редакції Договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Інгулець філії Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця.

Згідно пункту 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії.

Відповідно до пункту 5 Договору здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години; інші за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ ІнГЗК не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2.

Пунктом 6 Договору передбачено, що вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Згідно пункту 10 Договору час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

За змістом пункту 11 Договору для підїзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів 12,0 години.

Згідно пункту 14 Договору власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги , які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами; збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Згідно з абзацом 1 статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Відповідно до пункту 8 укладеного між сторонами Договору про готовність вагонів до відправлення з підїзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ ІнГЗК повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до предявлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. №113.

Матеріалами справи підтверджується, що за відповідними накладними (т.1, а.с. 61-250, т.2, а.с.1-8) залізницею були прийняті порожні вагони для перевезення на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці на адресу відповідача - Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Після прибуття вагонів на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці позивачем було повідомлено відповідача про прибуття вагонів на його адресу та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження на станції Інгулець Придніпровської залізниці (т. 2 а.с. 23-34).

Вагони своєчасно не були забрані відповідачем на підїзну колію, у звязку з чим станцією затримки Інгулець Придніпровської залізниці складено акти загальної форми ГУ-23 №664 від 30.03.2017р. (затримка вагонів на станції призначення через відмову вантажовласника у прийомі вагонів на підїзну колію); №684 від 04.04.2017р., №693 від 05.04.2017р., №694 від 05.04.2017р. та. №736 від 18.04.2017р (затримка вагонів на станції призначення в очікування подачі під вантажні операції з вини клієнта).

За весь час знаходження спірних вагонів на станції Інгулець Придніпровської залізниці позивачем заявлено до стягнення плату за користування вагонами у сумі 43 031 грн. 52 коп. з ПДВ, яка включена до відомостей плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№ 01049212, 01049213, 04049224, 04049225, 06049230, 06049231, 06049233, 06049234, 06049236, 07049241, 19049272.

Вказана вище плата за користування вагонами відповідачем сплачена не була, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з доведеності позивачем факту несвоєчасного забирання відповідачем вагонів, які надішли на його адресу позивачем, що стало підставою для нарахування відповідачу плати за користування вагонами у сумі 43031, 52грн.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України та статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р., залізниця зобов'язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Пунктом 5 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., передбачено стягнення з одержувача, який не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені ст. 46 Статуту залізниць, плати за зберігання вантажу, встановленої тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Збір за зберігання вантажу розраховується за ставками пп. 2.1. п. 2 Розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язаних з ними послуг (Тарифне керівництво №1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №317 від 26.03.2009р.

Відповідно до абз. 3 п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами п. 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України №113 від 25.02.1999р., у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

З Правил складання актів встановлено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності (в тому числі і у разі затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Один примірник акту загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про те, що затримка вагонів відбулась через наявність на коліях станції призначення Інгулець своєчасно неприйнятих відповідачем вагонів, а тому вважає рішення господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача плати за користування вагонами у сумі 43031, 52 грн.

Доводи апеляційної скарги щодо неправильного висновку суду першої інстанції про те, що затримка вагонів на станції призначення відбулась через несвоєчасне забирання ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" порожніх вагонів з його вини, що прибули на його адресу та відповідно про правомірність нарахування відповідачу плати за користування вагонів, відповідачем не доведені, оскільки, як правомірно вказав в оскаржуваному рішенні господарський суд, відповідачем не доведено, що у нього були зайняті всі підїзні колії в очікуванні подавання вагонів під вантажні або інші операції.

В апеляційній скарзі відповідач посилався на те, що на час затримки вагонів на станції Інгулець ним, відповідачем, були предявлені до перевезення вагони, які своєчасно не забирались станцією, що унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу. В додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник зазначав про наявність цих даних в журналі руху поїздів і локомотивів, який заповнюється працівниками позивача.

Апеляційним судом оглянуто в судовому засіданні журнал руху поїздів і локомотивів по станції Інгулець. У вказаному журналі відсутні дані стосовно забирання залізницею вагонів у відповідача, більш того відсутні рядки, які б передбачали внесення таких даних у цей журнал.

Інших достатньо належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що оскаржуване рішення постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.129, 269-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2017р. у справі №904/8640/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

повний текст постанови складено та підписано 19.02.2018р.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя І.О. Вечірко

Суддя С.Г. Антонік