КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Справа№ 910/13258/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Яковлєва М.Л.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2017р. (повне рішення складено 24.10.2017р.)

у справі №910/13258/17 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група»

до 1. Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України

2. Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Харкові

3. Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Полтаві

за участю Військової прокуратури Київського гарнізону

про стягнення 9 788 522,69 грн. збитків

встановив:

Приватне акціонерне товариство «Українська фінансова група» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України, Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Харкові, Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Полтаві, за участю Військової прокуратури Київського гарнізону про солідарне стягнення 9 788 522,69 грн. збитків

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2017р. по справі №910/13258/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України на користь приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» 184 260, 38грн. збитків і 2 763,91 грн. судового збору. Стягнуто з Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Харкові на користь приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» 7 249 020,98 грн. збитків і 108 735,32 грн. судового збору. Стягнуто з Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Полтаві на користь приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» 2 355 241,33 грн. збитків і 35 328,62 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріальна відповідальність відповідачів за прийняті від замовника відправлення в межах оголошеної цінності встановлена умовами договорів №19-8/К, №073/02, №05/2013 Б/К. Щодо солідарного стягнення, то суд не знайшов підстав для задоволення зазначеної вимоги.

Не погодившись із вказаним рішенням, Головне управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2017р. у справі №910/13258/17 в частині стягнення з Головного управління урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України 184 260,38 грн. збитків та 2 763,91 грн. судового збору, та прийняти нове рішення, яким відмовити ПрАТ «Українська фінансова група» у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач 1 посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що зобов'язана особа звільняється від відшкодування збитків, в тому випадку, якщо доведе, що невиконання, або неналежне виконання зобов'язання сталися внаслідок випадку (перешкоди поза контролем зобов'язаної особи, якщо вона могла передбачити, але не могла уникнути).

Також відповідач 1 зазначає, що позивач передавши для відправлення іноземну валюту у значному розмірі, порушив норми законодавства та умови договору, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для покладання господарсько-правової відповідальності.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.01.2018р. відкрито апеляційне провадження.

Приватне акціонерне товариство «Українська фінансова група» заперечує проти апеляційної скарги посилаючись на те, що визначення та виконання умов за договором №19-8/К від 01.06.2008р., що стосується конкретизації у вигляді валютних цінностей певного виду змісту відправлень, спростовує доводи апелянта про порушення норм законодавства щодо заборон пересилання.

Позивач зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для звільнення від відповідальності за господарськими договорами.

06.02.2018р. в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Відповідно до п. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України якщо спір, розгляд якого по суті розпочато, не може бути вирішено в даному судовому засіданні, судом може бути оголошено перерву в межах встановлених цим Кодексом строків розгляду справи, тривалість якої визначається відповідно до обставин, що її викликали, з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Представники Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Харкові, Відділу урядового фельд'єгерського зв'язку державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в місті Полтаві та Військової прокуратури Київського гарнізону підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі.

Апелянтом надані письмові пояснення у справі №910/13258/17, за якими останній повідомив суд апеляційної інстанції про те, що 01.02.2018р. співробітниками Служби безпеки України було затримано підозрюваного у нападі та замаху на вбивство військовослужбовців, які мали місце в жовтні 2016р. та у листопаді 2016р., що на думку апелянта, звільняє його від матеріальної відповідальності.

Позивачем подано заяву про розподілу судових витрат в частині витрат на правову допомогу.

Позивач просить суд апеляційної інстанції розподілити судові витрати ПрАТ «УФГ» в частині витрат на правову допомогу адвоката Вітрука М.А. в сумі 6000,00 грн.

На обґрунтування понесених витрат позивачем надано розрахунок плати за послуги адвоката.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно п. 2.2. Статуту Приватного акціонерного товариства «Українська фінансова група» виключним видом діяльності Товариства є надання фінансових послуг.

01.06.2008р. між Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України (виконавець) та Акціонерним товариством «Українська фінансова група» було укладено договір №19-8/К, за умовами якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах вказаних нижче. Конфіденційність і збереження доставки гарантується виконавцем. /а.с. 18/.

На відправлення, передаються виконавцю, замовник виписує два примірника реєстру встановленої форми (додаток 1); перший примірник реєстру подається разом з відправленням виконавцю, а другий, з підписом і печаткою виконавця, що є підтвердженням факту прийняття для доставки відправлень за реєстром, залишається у замовника; при оформленні реєстру замовник повинен обов'язково вказувати номер даного договору. (п. 3.3 договору №19-8/К).

Згідно п. 3.5. договору №19-8/К пересилці не підлягають: відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, небезпечні матеріали (вибухівка, отрута, речовини, які розплавляються, різного роду гази та інше), вибухові пристрої, речовини і матеріали, які можуть самозайматись, радіоактивні, інфекційні речовини, тварини, комахи, продукти харчування, холодна та вогнепальна зброя, наркотики та пристосування до їх використання, а також інші предмети і речовини заборонені для пересилки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.2002р. №1155 «Про затвердження правил надання послуг поштового зв'язку».

Згідно п. 3.6. договору №19-8/К відправлення передається виконавцем визначеному замовником одержувачу з оформленням опису встановленої форми (додаток 2), в якому зазначається кількість доставлених відправлень, оголошена вартість кожного відправлення; відправлення вважається переданим у встановленому порядку за призначенням з моменту внесення до опису встановленої форми розписки уповноваженого представника одержувача засвідченої печаткою (штампом) одержувача (адресата).

За умовами договору №19-8/К виконавець зобов'язаний: прийняти відправлення замовника відповідно до пункту 2.2 та статті 3 цього Договору; доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений пунктом 2.3 цього договору; під час доставки відправлень замовника забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Згідно п. 6 договору №19-8/К замовник та виконавець звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення цього договору в результаті подій, які сторони не могли ні передбачити, ані запобігти розумними способами.

До таких подій відносяться стихійні лиха, пожежі, землетруси та інші природні явища, а також страйки, військові дії, повстання, рішення органів державної влади та Національного банку України, що призвели до неможливості виконання умов цього договору.

Сторони погодили, що виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності. (п.п. 7.1.1 п. 7.1. договору №19-8/К).

Відповідальність виконавця перед замовником за збереження відправлень починається з моменту прийому їх у встановленому порядку від замовника і закінчується в момент передачі відправлень у встановленому порядку за призначенням. (п.п. 7.1.2 п. 7.1. договору №19-8/К).

Виконавець відповідає: за кількість місць, вказаних в реєстрі, а також за цілісність упаковки, печаток і пломб замовника (п.п. 7.1.3 п. 7.1 договору №19-8/К).

Згідно реєстру №215/1 від 15.1.2016р. на виконання умов договору №19-8/К замовник передав, а виконавець прийняв 5 000 дол. США та 2 000 Євро, що еквівалентно 184 260,38 грн. /а.с. 33/.

16.11.2016р. було здійснено озброєний напад невідомих осіб на групу співробітників ГУ УФЗ Держспецзв'язку, які виконували доставку цінних відправлень, внаслідок чого було здійснено викрадення цінностей згідно реєстру №215/1 від 15.11.2016р.

Про зазначену подію відповідач 1 повідомив позивача листом від 17.11.2016р. №63/07-2023. /а.с. 37/.

01.08.2011р. позивач (замовник) уклав із Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України в місті Харків (виконавець) договір №073/02, за умовами якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних цим договором. /а.с. 24/.

Згідно п. 2.1. договору №073/02 виконавець забезпечує доставку відправлень замовника на адресу одержувачів, якими є юридичні особи в особі їх уповноважених представників, з м. Києва до м. Харкова та в зворотному напрямку з м. Харкова до м. Києва, в обласні центри України, до міст Сімферополь, Севастополь та Ялта АР Крим.

Згідно п. 3.2. договору №073/02 на відправлення, які передаються виконавцю, замовник виписує три примірника реєстру встановленої форми; перший та другий примірники реєстру подається разом з відправленнями виконавцю, а третій, з підписом і печаткою виконавця, залишається у замовника; при оформленні реєстру замовник повинен обов'язково вказувати номер даного договору.

Згідно п. 3.4. договору №073/02 пересилці не підлягають: відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, небезпечні матеріали (вибухівка, отрута, речовини, які розплавляються, різного роду гази та інше), вибухові пристрої, речовини і матеріали, які можуть самозайматись, радіоактивні, інфекційні речовини, тварини, комахи, продукти харчування, холодна та вогнепальна зброя, пристосування до використання наркотиків.

Згідно п. 5.1. договору №073/02 виконавець зобов'язаний: прийняти відправлення замовника відповідно до пунктів 2.2 і 2.3 та статті 3 цього договору; доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений пунктом 2.4 цього договору; під час доставки відправлень замовника забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Згідно п. 6.1. договору замовник та виконавець звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків за цим договором, якщо це невиконання є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення цього договору №073/02 в результаті подій, які сторони не могли ні передбачити, ані запобігти розумними способами.

Згідно п. 6.2. договору №073/02 до таких подій відносяться стихійні лиха, пожежі, землетруси та інші природні явища, а також страйки, військові дії, повстання, рішення органів державної влади та Національного банку України, що призвели до неможливості виконання умов цього договору.

Настання «форс-мажорних» обставин має бути підтверджено довідкою уповноваженого державного органу. (п. 6.3 договору №073/02).

Умовами договору сторони погодили, що виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за умови оформленого, відповідно до чинного законодавства України, документального підтвердження вмісту та суми нестачі та за рішенням суду (п.п. 7.1.1 п. 7.1 договору №073/02).

Відповідальність виконавця перед замовником за збереження відправлень починається з моменту прийому їх у встановленому порядку від замовника і закінчується в момент передачі відправлень у встановленому порядку за призначенням (п.п. 7.1.2 п. 7.1 договору №073/02).

Виконавець відповідає: за кількість місць, вказаних в реєстрі, а також за цілісність упаковки, печаток і пломб замовника (п.п. 7.1.3 п. 7.1 договору №073/02).

Виконавець не несе відповідальності: за вміст відправлення; за повну цінність вкладеного, якщо упаковка, печатка (пломби) замовника не порушені і доступу до вкладеного не було; за шкоду, яка трапилась завдяки якостям предметів, що відправляються замовником; у випадках навмисних дій замовника, які призвели до ушкодження або викрадення відправлень; у випадках арешту чи конфіскації відправлень правоохоронними органами (п.п. 7.1.4 п. 7.1 договору №073/02).

Згідно реєстру №220/9 від 23.11.2016р. позивач передав, в відповідач 2 прийняв 30 000 дол. США, що еквівалентно 769 768,14 грн. /а.с. 34/.

24.11.2016р. було здійснено груповий напад невідомих осіб на військовослужбовців Відділу УФЗ Держспецзв'язку в м. Харкові, які виконували доставку цінних відправлень, внаслідок чого було здійснено викрадення цінностей по опису №477 від 24.11.2016р.

Про зазначену подію відповідач 1 повідомив позивача листом від 25.11.2016р. №63/07-2089. /а.с. 38/.

01.04.2013р. між позивачем (замовник) та Головним управлінням Державної фельд'єгерської служби України в місті Полтава (виконавець) було укладено договір №05/2013 БК, за умовами якого виконавець організовує і забезпечує доставку цінних відправлень замовника на умовах, вказаних цим договором. /а.с. 28/.

Згідно п. 2.1. договору №05/2013 Б/К виконавець забезпечує доставку цінних відправлень замовника з міст Полтава, м. Кременчук Полтавської області до м. Києва, а також в інші обласні центри України та до міст Сімферополь, Севастополь, Ялта АР Крим.

Виконавець приймає для доставки відправлення граничним розміром: посилки - 20х30х40 (см), вагою до 10 кг; пакети - 5х25х35 (см), вагою до 2 кг (п. 3.1 договору №05/2013 Б/К).

Упаковка відправлень повинна забезпечувати збереження вкладеного і виключати доступ до нього. (п. 3.2. договору №05/2013 Б/К).

Згідно п. 3.3. договору №05/2013 Б/К на відправлення, які передаються виконавцю, замовник виписує три примірники реєстру встановленої форми; перший та другий примірники реєстру подається разом з відправленням виконавцю, а третій, з підписом і печаткою виконавця, залишається у замовника; при оформленні реєстру замовник повинен обов'язково вказувати номер даного договору.

На упаковці відправлень замовником вказується повна і точна адреса, а по можливості і номер телефону одержувача (п. 3.4. договору №05/2013 Б/К).

Пересилці не підлягають: відправлення на адресу іноземних фірм і фізичних осіб, а також предмети і речовини, забороні для пересилання відповідно до законодавства України (п. 3.5. договору №05/2013 Б/К).

Згідно п. 5.1. договору №05/2013 Б/К виконавець зобов'язаний прийняти відправлення замовника відповідно до пункту 2.2 та статті 3 цього договору; доставити відправлення замовника до пункту призначення в строк, передбачений пунктом 2.3 цього договору; під час доставки відправлень замовника забезпечити їх збереження та конфіденційність.

Умовами договору №05/2013 Б/К сторони погодили, що замовник та виконавець звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов'язків по цьому договору, якщо це невиконання є наслідком обставин непереборної сили, що виникли після укладення цього договору в результаті подій, які сторони не могли ні передбачити, ані запобігти розумними способами. (п. 6.1 договору №05/2013 Б/К).

Згідно п. 2.6. договору №05/2013 Б/К до таких подій належать: стихійні лиха, пожежі, землетруси та інші природні явища, а також страйки, військові дії, повстання, рішення органів державної влади та Національного банку України, що призвели до неможливості виконання умов Договору.

Настання «форс-мажорних» обставин має бути підтверджено довідкою уповноваженого державного органу. (п. 6.3 договору №05/2013 Б/К).

Виконавець несе матеріальну відповідальність за прийняті від замовника відправлення тільки у межах оголошеної цінності за рішенням суду, за умови оформленого відповідно до чинного законодавства, документального підтвердження вмісту вкладеного та суми нестачі. (п.п. 7.1.1 п. 7.1 договору №05/2013 Б/К).

Відповідальність виконавця перед замовником за збереження відправлень починається з моменту прийому їх у встановленому порядку від замовника і закінчується в момент передачі відправлень у встановленому порядку за призначенням. (п.п. 7.1.2 п. 7.1 договору №05/2013 Б/К).

Виконавець відповідає: за кількість місць, вказаних в реєстрі, а також за цілісність упаковки, печаток і пломб замовника (п.п. 7.1.3 п. 7.1 Договору №05/2013 Б/К).

Згідно реєстру №78/11 від 28.04.2016р. позивач передав, а відповідач 3 прийняв 80 000 дол. США та 8 000 ЄВРО, що еквівалентно 2 355 241,33 грн. /а.с. 35/.

28.04.2016р. було здійснено озброєний напад невідомих осіб на групу співробітників ГУ УФЗ Держспецзв'язку, які виконували доставку цінних відправлень, внаслідок чого було здійснено викрадення цінностей по реєстру №78/11 від 28.04.2017р.

Про зазначену подію відповідач 1 повідомив позивача листом від 30.04.2016р. №63/07-856. /а.с. 39/.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 10 Закону України «Про Державну службу спеціального зв'язку та захисту інформації України» для забезпечення виконання покладених завдань Головне управління та підрозділи урядового фельд'єгерського зв'язку Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України мають право надавати юридичним особам платні послуги відповідно до законодавства.

Таким чином, враховуючи вимоги зазначеного Закону відповідачі мають право надання юридичним особам платні послуги по договору.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

3. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також неодержанні нею доходу, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

В результаті порушення умов договорів, позивач поніс збитки.

Відповідач в порушення ст. 74 Господарського процесуального кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України не навів та не довів належними та допустимими доказами обставини та підстави, які звільняють від відповідальності.

Посилання апелянта на те, що позивач передавши для відправлення іноземну валюту у значному розмірі, порушив норми законодавства та умови договору, у зв'язку із чим відсутні правові підстави для покладання господарсько-правової відповідальності, судом оцінюється критично, оскільки відповідач 1, підписуючи реєстри достеменно знав, що на відправлення передано іноземну валюту.

Щодо затриманої особи, то в силу ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Враховуючи відсутність вироку суду відсутні підстави вважати, що дана особа є винуватою.

Разом з цим, відповідно до ст. 541 Цивільного кодексу України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Позивач належними та допустимим доказами не навів та не довів суду наявності підстав для застосування солідного стягнення.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані, підлягають задоволенню частково.

Щодо розподілу судових витрат, то зазначена заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 1, 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем в порушення вимог Господарського процесуального кодексу України подано розрахунок послуг без доказів оплати, тобто документально не обґрунтований, а тому у суду відсутні підстави для покладення вказаних витрат на відповідачів.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2017р. у справі №910/13258/17.

керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2017р. у справі №910/13258/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи №910/13258/17 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Ю.Б. Михальська

М.Л. Яковлєв