УХВАЛА

м. Київ

21.02.2018Справа № 910/1804/18

Суддя Отрош І.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова група "ЛЕГОЛАС" до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку" про визнання відсутнім права та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Леголас» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» про визнання відсутнім права та зобов'язання вчинити дії.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова група «Леголас», суд дійшов висновку про її повернення на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано декілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 23.07.2013 між відповідачем (банком) та ТОВ «Мелон 8» було укладено Договір про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012, відповідно до умов якого вкладник розмітив грошові кошти на рахунку, відкритому у банку.

10.04.2014 між ТОВ «Мелон 8» та банком було укладено Договір застави № ZXN019500.80397.045, предметом якого є надання в заставу майнових прав на отримання грошових коштів за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012 від 23.07.2013.

Позивач вказав на те, що 24.07.2014 між ТОВ «Мелон 8» та банком було укладено Додаткову угоду № 1, якою Договір застави № ZXN019500.80397.045 від 10.04.2014 було розірвано.

26.02.2015 між ТОВ «Мелон 8» та позивачем було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), на підставі якого позивач набув права вимоги за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012 від 23.07.2013.

Крім того, позивач вказав на те, що 23.07.2013 між відповідачем та ТОВ «Бенефіт-Консалт» було укладено Договір про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036, відповідно до умов якого вкладник розмітив грошові кошти на рахунку, відкритому у банку.

10.04.2014 між ТОВ «Бенефіт-Консалт» та банком було укладено Договір застави № ZXN019500.17495.051, предметом якого є надання в заставу майнових прав на отримання грошових коштів за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036 від 23.07.2013.

Позивач вказав на те, що 24.07.2014 між ТОВ «Бенефіт-Консалт» та банком було укладено Додаткову угоду № 1, якою Договір застави № ZXN019500.17495.051 від 10.04.2014 було розірвано.

26.02.2015 між ТОВ «Бенефіт-Консалт» та позивачем було укладено Договір відступлення права вимоги (цесії), на підставі якого позивач набув права вимоги за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036 від 23.07.2013.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач вказав на те, що у січні 2018 він звернувся до відповідача з проханням виключити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна записи про обтяження майнових прав у зв'язку з розірванням договорів застави та здійснити виплату грошових коштів (вкладу), належних позивачу на підставі договорів банківського вкладу та договорів відступлення прав вимоги. Однак, відповідач повідомив позивача про те, що у нього відсутня інформація щодо розірвання Договору застави № ZXN019500.17495.051 від 10.04.2014 та Договору застави № ZXN019500.80397.045 від 10.04.2014.

Таким чином, оскільки застава за вказаними договорами застави припинилась у зв'язку з розірванням договорів, позивач просить суд визнати відсутнім у відповідач права на заставу та обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012 від 23.07.2013 та за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036 від 23.07.2013; зобов'язати відповідача у п'ятиденний строк подати державному реєстратору заяви про припинення обтяжень та вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційні номери обтяжень № 14299715 від 11.04.2014 та № 14299702 від 11.04.2014).

Таким чином, з викладених позивачем у позовній заяві обставин вбачається, що вимоги про визнання відсутнім права на заставу та обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012 від 23.07.2013 та вимоги про зобов'язання відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяжень та вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження № 14299715) виникли з тих підстав, що 24.07.2014 між ТОВ «Мелон 8» та банком було укладено Додаткову угоду № 1, якою Договір застави № ZXN019500.80397.045 від 10.04.2014 було розірвано, у зв'язку з чим застави припинилась.

В свою чергу, вимоги про визнання відсутнім права на заставу та обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036 від 23.07.2013 та вимоги про зобов'язання відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяжень та вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження № 14299702) виникли з тих підстав, що 24.07.2014 між ТОВ «Бенефіт-Консалт» та банком було укладено Додаткову угоду № 1, якою Договір застави № ZXN019500.17495.051 від 10.04.2014 було розірвано, у зв'язку з чим застави припинилась.

Таким чином, вказані позовні вимоги не пов'язані між собою підставою їх виникнення, так як виникли з різних підстав (розірвання двох різних договорів застави, укладених з двома різними заставодавцями, в заставу за якими були передані майнові права двох різних вкладників на отримання депозиту (вкладу) за двома різними договорами банківського вкладу).

Крім того, вказані позовні вимоги не пов'язані між собою поданими доказами, так як обставини, що входять до предмету доказування при розгляді позовних вимог про визнання відсутнім права на заставу та обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.80397.012 від 23.07.2013 та вимог про зобов'язання відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяжень та вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження № 14299715) не пов'язані з обставинами, що входять до предмету доказування при розгляді позовних вимог про визнання відсутнім права на заставу та обтяження майнових прав за Договором про розміщення грошових коштів на депозитному вкладі «Інвестиційний плюс» № ZKDID04.17495.036 від 23.07.2013 та вимоги про зобов'язання відповідача подати державному реєстратору заяву про припинення обтяжень та вилучення записів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (реєстраційний номер обтяження № 14299702).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень ст. 173 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, що є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів.

Підстав для застосування ст. 173 Господарського процесуального кодексу України судом не встановлено.

Згідно з ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 7 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву та додані до неї документи.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку у строки, встановлені у статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.М. Отрош