ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 місто Дніпро Справа № 904/8819/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання Дон О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 (повне рішення складено 07.12.2017, суддя Бєлік В.Г.) у справі №904/8819/17

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т.", м. Дніпро

про відшкодування збитків за договором про надання послуг охорони майна за допомогою пульта централізованого спостереження у розмірі 4 662,40 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." збитки у сумі 4 662,40 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі №904/8819/17 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що під збитками позивач розуміє вартість заміни пошкодженого склопакета в сумі 4 622,60 грн., однак ці витрати понесені позивачем не внаслідок неналежного виконання відповідачем обов'язків за договором про надання послуг з охорони майна за допомогою пульта централізованого спостереження, оскільки пошкодження склопакету відбулось внаслідок протиправних дій невідомих осіб. Місцевий господарський суд дійшов до висновку про не доведеність наявності таких складових цивільного правопорушення як шкода, завдана неправомірною поведінкою відповідача (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками, у звязку з чим відмовив у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерного товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі №904/8819/17 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову. Апелянт вважає, що в порушення умов договору про надання послуг охорони майна за допомогою пульта централізованого спостереження № 45/14-Ц від 01.05.2014 відповідач не виконав всіх зобовязань щодо блокування шляхів відступу злочинців, перевірки цілісності будівельних конструкцій, зясування причин спрацювання сигналізації та вжиття всіх заходів щодо затримки злочинців. Апелянт зазначає, що взагалі не зрозуміло коли саме злочинцями пошкоджено майно: до прибуття ГР на обєкт чи після їх прибуття, оскільки відповідачем не встановлено та не зясовано причини спрацювання сигналізації та не перевірено цілісність майна.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі №904/8819/17 колегією суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд справи призначений у судове засідання на 07.02.2018.

Розгляд справи був відкладений з 07.02.2018 на 28.02.2018.

У судові засіданні, які відбулися 07.02.2018 та 28.02.2018, представник апелянта не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення ухвали (судової повістки) №775, яке отримане апелянтом 15.02.2018 та №097, яке отримане апелянтом 13.02.2018.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 01.05.2014 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." (далі виконавець) був укладений договір про надання послуг охорони майна за допомогою пульта централізованого спостереження № 45/14-Ц, відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобовязується здійснювати охорону майна замовника на обєкті та обслуговування сигналізації на цьому обєкті. За цим договором виконавець не приймає майно замовника на зберігання і не вступає у володіння ним.

Охорона майна, що знаходиться на обєкті, здійснюється виконавцем у дні та години, вказані у дислокації (пункт 2.2 договору).

Згідно з пунктом 2.3 договору вказівки виконавця по виконанню встановленого режиму охорони, впровадженню та утриманню сигналізації у відповідності з чинними нормативними актами МВС України є обовязковими для замовника та виконавця.

Періодом охорони майна на обєкті вважається час з моменту прийняття виконавцем сигналізації, якою обладнаний обєкт, під спостереження ПЦС до зняття її з-під спостереження замовником у відповідності до Інструкції правил користування сигналізацією (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 12.1 договору цей договір набирає чинності з 01.05.2014 та є чинним по 30.04.2015, а в частині обовязків сторін, що виникли під час дії договору до повного їх виконання сторонами. Договір поновлюється на строк, встановлений пунктом 12.1 цього договору, якщо жодна із сторін не менше ніж за 15 днів до закінчення строку чинності договору письмово не заявить про його припинення. Кількість разів поновлення договору не обмежується (пункт 12.2 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що 21.02.2016 о 02:58 год. з відділення Дніпропетровського Регіонального управління Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за адресою: м. Дніпро, пр. Карла Маркса, 19 на пульт виконавця надійшло повідомлення про спрацювання охоронної сигналізації.

В ході проведення зовнішнього огляду обєкта представниками виконавця не було виявлено пошкоджень.

22.02.2016 співробітниками Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" було виявлено пошкодження у вигляді тріщин одного склопакету фасадного остіклення, які знаходились під непрозорою заклеєною плівкою зовнішньої реклами.

01.03.2016 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." з претензією (№E.DD.0.0.0./2-1562 від 01.03.2016), в якій зазначено про неналежне виконання зобовязань, передбачених пунктом 4.1.2 договору від 01.05.2014 №45/14-Ц, внаслідок чого зловмисники не установлені та не затримані, спричинена шкода банку складає 4 622,60 грн. (а.с. 15).

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." листом від 10.03.2016 №1003/40/16 повідомило, що пошкоджений склопакет зовні обклеєний непрозорою зовнішньою рекламою, тому пошкодження можливо виявити лише зсередини: там де відсутня непрозора обклейка. 22.02.2016 працівниками Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." повторно досліджено пошкодження склопакета із зовнішньої сторони в темний час доби, в результаті чого виявити будь-яких тріщин чи пошкоджень не вдалось. Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." зазначило, що виконало умови пункту 4.1.2 договору №45/14-Ц від 01.05.2014 в повному обсязі, а не інформування чергового ДРУ на цілодобовому посту охорони стала неможливість виявлення пошкодження склопакета (а.с. 16).

Матеріалами справи підтверджується, що вартість заміни склопакету за адресою: м. Дніпро, пр. Карла Маркса, 19 складає 4 662,40 грн., яка сплачена Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" згідно платіжного доручення від 10.03.2016 на підставі акту приймання виконаних робіт №ОУ-0000001 від 09.03.2016.

Вартість робіт із заміни склапакету позивач вважає збитками, які просить стягнути з відповідача, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно із статтею 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно із частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною, матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків, необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Позивач посилається на неналежне виконання відповідачем пункт 4.1.2 договору, у звязку з чим просить стягнути вартість заміни пошкодженого склопакету на обєкті охорони.

Відповідно до пункту 4.1.2 договору у разі надходження на ПЦС сигналу про спрацювання сигналізації, або інформації про непрацездатність системи сигналізації, виявленої під час її тестування, направити ГР та забезпечити його прибуття на об'єкт для встановлення причин її спрацювання в термін, що не перевищує в додатку № 1.

В разі спрацювання сигналізації, ГР, яка прибула на об'єкт, що є предметом спостереження за цим Договором, повинна заблокувати всі шляхи відступу злочинців, перевірити цілісність будівельних конструкцій (вхідні, балконні двері, вікон, стін та інш.), з'ясувати причину спрацювання сигналізації та вжити всі можливі заходи щодо затримання злочинців. Оператор ПЦС, в разі потреби, повинен сповістити орендодавця (за умови наявності у виконавця такої інформації) для відкриття приміщення. В разі виявлення факту посягання, інформувати уповноважену особу замовника та повідомити про це в чергову частину органів внутрішніх справ.

Забезпечити охорону майна на об'єкті після спрацювання сигналізації до прибуття на об'єкт замовника.

Відповідно до п. 4.1.9 договору виконавець зобовязаний повідомляти в чергову частину органів внутрішніх справ і замовнику про факт порушення цілісності об'єкта або збитки, заподіяні пошкодженням майна, що охороняється. До прибуття представників територіального органу внутрішніх справ забезпечувати недоторканність місця події.

Пунктом 5.1.10. договору передбачений обовязок замовника у випадку виявлення слідів проникнення на об'єкт негайно повідомити про це виконавця.

З матеріалів справи вбачається, що ході проведення зовнішнього огляду обєкта представниками виконавця, які з'явились після повідомлення про спрацювання охоронної сигналізації з відділення Дніпропетровського Регіонального управління Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" за адресою: м. Дніпро, пр. Карла Маркса, 19, не було виявлено пошкоджень, тому відповідач не повідомив замовника про спрацювання сигналізації (про вказані обставини зазначено у листі від 10.03.2016).

Товариство з обмеженою відповідальністю "С.Е.Т." у листі від 10.03.2016 №1003/40/16 посилається на неможливість виявлення пошкодження склопакету ззовні у звязку тим, що вказаний склопакет зовні обклеєний непрозорою зовнішньою рекламою, виявити пошкодження можливо лише зсередини: там де відсутня непрозора обклейка.

Позивач також погоджується із тим, що пошкоджений склопакет зовні обклеєний непрозорою зовнішньою рекламою.

Враховуючи, що виявити пошкодження склопакету у нічний час (сигналізація спрацювала саме у нічний час) неможливо, оскільки він зовні обклеєний непрозорою зовнішньою рекламою, апеляційний господарський суд вважає недоведеним порушення відповідачем пункту 4.1.2 договору №45/14-Ц від 01.05.2014, щодо перевірки цілісності майна замовника.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд зазначає про відсутність порушення відповідачем зобов'язань за договором №45/14-Ц від 01.05.2014, причинно-наслідкового зв'язку між збитками, які просить стягнути з відповідача, та неналежним виконанням останнім своїх договірних зобов'язань.

За таких обставин справи, апеляційний господарський суд вважає, що місцевим господарським судом правомірно та обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення збитків у сумі 4 662,40 грн.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі №904/8819/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2017 у справі №904/8819/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко