УХВАЛА

м. Київ

26.02.2018Справа № 910/22073/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києва у виконавчому провадженні №53406313 щодо примусового виконання наказу у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології"

про стягнення 7 817,16 грн.

Представники:

від позивача: Грищенко О.М. - представник за довіреністю № б/н від 07.09.2017 р.;

від відповідача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" до товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології" про стягнення 7 817,16 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.01.2017 р. позов задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Буд-Технології" (01133, м. Київ, вулиця Лютеранська, будинок 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, ) три проценти річних в розмірі 856 (вісімсот п'ятдесят шість) грн. 57 коп., індекс інфляції в розмірі 6 643 (шість тисяч шістсот сорок три) грн. 64 коп., витрати на послуги адвоката в розмірі 700 (сімсот) грн. 80 коп. та судовий збір в розмірі 1 207 (одна тисяча двісті сім) грн. 13 коп. В іншій частині позову відмовлено.

07.02.2017 р. на виконання рішення видано наказ.

12.02.2018 р. до господарського суду м. Києва від позивача надійшла скарга на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києва у виконавчому провадженні № 53406313 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. по справі №910/22073/16.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2018 р. розгляд скарги призначено на 26.02.2018 р.

26.02.2018 р. до канцелярії суду скаржник подав пояснення у справі.

У судове засідання 26.02.2018 р. представники відповідача, ВДВС не з'явилися, вимоги ухвали суду від 13.02.2018 р. не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином,

Представник скаржника скаргу підтримав, просив суд задовольнити скаргу.

Заслухавши скаржника та дослідивши наявні докази, суд вважає, що скарга на дії та бездіяльність державного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі статтею 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На думку скаржника постанова № 53406313 від 13.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу є передчасною та незаконною, оскільки державний виконавець не вжив всіх заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Постановою Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві № 53406313 від 13.12.2017 р. наказ № 910/22073/16 від 07.02.2017 р. повернуто стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» та зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно боржника відсутні. Згідно відповіді ДФС України у боржника є рахунки та кошти, на які можливо звернути стягнення відсутні. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, та здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Між тим, до Державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис про публічне обтяження рухомого майна боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження припиняється, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Проте, стягувач 03.03.2017 р. (відмітка про отримання виконавчої служби) звернувся до ВДВС із клопотанням про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадження № 53406313 щодо примусового виконання наказу від 07.02.2017 р. по справі № 910/22073/16, зокрема та не обмежуючись, звернення стягнення на майно боржника, арешту, опису, оцінці та реалізації наявного нерухомого майна боржника, в якому зазначив, що відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо ТОВ «Транс-Буд-Технології», останній є власником нерухомого майна: нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 104, приміщення б/н.

У матеріалах справи відсутні докази щодо вчинення державним виконавцем будь-яких дій щодо виконання рішення суду від 24.01.2017 р. та розгляду вищезазначеного клопотання стягувача.

Будь-якої інформації щодо періодичної перевірки стану боржника державним виконавцем суду не надано.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Відповідно до п. 8. ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи викладене, та те, що скаржник надав суду докази належного користування своїми правами передбаченими частиною 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку, що у державного виконавця не було правових підстав для повернення позивачу виконавчих документів з підстав, передбачених п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки майно було виявлене, а державним виконавцем не здійснено необхідних заходів для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, господарський суд вважає, що скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Сагрул» на дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПУ України, до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на правничу допомогу покладаються:

на стягувача в сумі 350,00 грн., на ВДВС - 350,00 грн.

Керуючись ст. 123, ст. 1259, 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія «Сагрул» дії та бездіяльність державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати неправомірними дії державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні № 53406313 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 07.02.2017 р. по справі № 910/22073/16 щодо винесення постанови від 13.12.2017 р. про повернення виконавчого документа стягувачу.

3. Постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 13.12.2017 р. ВП № 43406313 про повернення виконавчого документа стягувачу скасувати.

4. В іншій частині скарги відмовити.

5. Стягнути з Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, буд. 11-Б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Сагрул" (03187, місто Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. 00 коп.

6. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, що розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

7. Повідомити учасників справи, що відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

8. Повідомити учасників справи, відповідно ч. 1 ст. 255 ГПК України, ухвала про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця підлягає оскарженню.

Суддя С.М. Мудрий