ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10530/17
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудовська І.А. за участю секретаря судового засідання Кандиби. Н.В.

У справі:

за позовом Харківського міського центру зайнятості, м. Харків

до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, м. Дніпро

про стягнення 24 484,58 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довірнесть № 948 від 29.01.2018р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №5/Гл від 02.01.2018р.

Суть спору:

Харківський міський центр зайнятості (далі - позивач) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - відповідач) про стягнення суми 24 484,58 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.01.2018 р. відкрито провадження у справі № 904/10530/17, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.02.2018 р.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2018 р. в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 22.02.2018 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 22.02.2018 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 року громадянин ОСОБА_3 звернувся до Харківського міського центрі зайнятості із заявою про надання статусу безробітного.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 статті 22, пункту 1 статті 23 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", п. 2.1. "Порядок надання допомоги по безробіттю у тому числі, одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності" Харківським міським центром зайнятості ОСОБА_3 на період з 18.05.2017 р. по 12.05.2018 р. призначено допомогу по безробіттю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 р. по справі № 804/8355/16 задоволено позовну заяву ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 344 о/с від 05.12.2016 року в частині звільнення старшого сержанта поліції поліцейського полку патрульної служби особливого призначення "Дніпро-1" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 зі служби через службову невідповідність та поновлення ОСОБА_3 на займаній посаді а саме на посаді поліцейського патрульної служби полку особливого призначення "Дніпро-1" Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з 05.12.2016 р.

Зважаючи на те, що на підставі наведеного вище судового рішення, відповідач поновив ОСОБА_3 на посаді з дати його звільнення (а.с. 12), останній вважається зайнятою особою з 05.12.2016 р. та відноситься до категорії зайнятого населення.

За період перебування на обліку в Харківському міського центру зайнятості ОСОБА_3 з 18.05.2017 р. по 12.10.2017 р. отримав допомогу по безробіттю у розмірі 24 484,58 грн., що підтверджується наданими у справу доказами.

Відповідно до наказу Харківського міського центру зайнятості №1322 від 16.11.2017 р. прийнято рішення про повернення Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області коштів у розмірі 24 484,58 грн. виплачених безробітному ОСОБА_3

Враховуючи викладені обставини, посилаючись на положення ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суму виплаченої громадянину ОСОБА_3 допомоги по безробіттю у розмірі 24 484,58 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Статус безробітного надається особі працездатного віку до призначення пенсії (зокрема, на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи, з першого дня реєстрації у центрі зайнятості на підставі заяви (частина 1 статті 43 Закону України "Про зайнятість населення", пункт 5 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 №198).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Зазначена правова норма кореспондується з п.п. 1 п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, відповідно до якого центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня початку зайнятості особи (крім участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру, зайнятості працею, повязаною з організацією підготовки та проведенням виборів Президента України, народних депутатів України, місцевих виборів): поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Повернення виплачених безробітному коштів здійснюється відповідно до норм ч. 1 ст. 34, ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", якими передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обовязок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Функції виконавчої дирекції Фонду виконує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, а саме Державна служба зайнятості України через її територіальні органи, яким є Харківський міський центр зайнятості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать: установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умова, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

З матеріалів справи вбачається, що Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області є роботодавцем ОСОБА_3 та зобов'язане виконати вимогу, передбачену Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" щодо відшкодування позивачу 24 484,58 грн. коштів, виплачених ОСОБА_3, як допомога по безробіттю.

На момент розгляду справи доказів сплати суми 24 484,58 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю відповідачем не надано, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Доводи відповідача стосовно того, що ОСОБА_3 звертаючись до суду із позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не вказав, що у період з 18.05.2017 року він отримував допомогу по безробіттю, чим порушив ч. 3 ст. 36 Законом України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", суд вважає безпідставними, адже, в контексті ст. 36 наведеного Закону, під невиконанням застрахованою особою своїх обов'язків відповідно до законодавства України, слід розуміти неподання відомостей про обставини, що впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, тобто, неподання до Фонду інформації про поновлення на роботі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ч.1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 24 484,58 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

Згідно приписів ч. 2 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку, підлягає стягненню з відповідача в дохід бюджету.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а; ) на користь Харківського міського центру зайнятості (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 137А; ) суму 24 484,58 грн. (двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят чотири грн. 58 коп.) незаконно отриманої допомоги по безробіттю, про що видати наказ.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20-а; ) в дохід Державного бюджету України (отримувач: Управління Державної казначейської служби України у Соборному районі м. Дніпра, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДПРОУ отримувача: 37989269, рахунок отримувача 83005, назва банку: ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області (Головне управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області, код банку за , МФО банку 805012) 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя ОСОБА_4

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК

України 26 лютого 2018 р.