ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2018 Справа № 904/10561/17
судді Бондарєв Е.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 8 849,23 грн. плату за користування вагонами, 3 233,28 грн. збір за маневрову роботу та 4 552,44 грн. збір за зберігання вантажу

Суддя Бондарєв Е.М.

Секретар судового засідання Бекіна О.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1782 від 26.10.2017 начальник юридичного сектора структурного підрозділу

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №52-16/14 від 16.01.2018 року представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" 8849,23 грн. плати за користування вагонами, 3 233,28 грн. збору за маневрову роботу та 4522,44 грн. збору за зберігання вантажу. Загалом заявлена до стягнення сума складає 16 634,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що по прибуттю вантажу на станцію призначення, який було відправлено на адресу ПАТ "Південний ГЗК", було з'ясовано, що в накладних невірно зазначено код одержувача 5443, тоді як фактично, відповідно до договору про організацію перевезень №ПР/ДН-2-17123/НЮп від 29.03.2017р. по Придніпровській залізниці відповідачу присвоєно код 5343, про що було повідомлено вантажовідправника та вантажоодержувача. Отже, відповідач повинен сплатити залізниці плату за користування вагонами та додаткові збори, пов'язані із затримкою, за весь час знаходження вагонів на коліях станції призначення в очікуванні з'ясування одержувача вантажу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2017 відкрито провадження у справі №904/10561/17 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 18.01.2018.

Відповідач згідно відзиву проти задоволення позовних вимог заперечує, та зазначає, що саме відправник забезпечує правильність відомостей, заяв, зазначених у накладній, та несе відповідальність за всі наслідки неправильного, неточного або неповного зазначення цих відомостей та заяв, а також віднесення їх у невідповідну графу доручення. Зі сторони ПАТ "Південний ГЗК" при підписанні документів надано вірні реквізити та зазначено вірний код одержувача. Отже, у позивача відсутні правові підстави щодо нарахування плати за користування вагонами, збору за маневрову роботу та збору за зберігання вантажу саме відповідачу. Окрім того, на актах загальної форми ГУ-23 відсутні підписи представників вантажовласника, тому такі акти не можуть бути належними доказами, що затримка мала місце з вини відповідача. Також, відповідач зазначає, що акт загальної форми ГУ-23 №13420 від 03.07.2017р. містить виправлення щодо зазначення часу, з якого залізницею затримано спірні вагони на станції призначення.

Також, відповідач, згідно додаткових пояснень, зазначає, що позивач безпідставно посилається на положення ст. 31 СМСГ в обґрунтування правомірності стягнення з відповідача плати за користування вагонами, збору за маневрову роботу та збору за зберігання вантажу, оскільки ці платежі не відносяться до провізних платежів та неустойки.

14.02.20918 позивачем надано додаткові пояснення по справі, згідно яких, останній не погоджується з висновками відповідача, що плата за користування вагонами, збір за маневрову роботу та збір за зберігання вантажу не відносяться до провізних платежів та неустойки, оскільки в §1, §5 ст. 31 СМГС чітко вказано, якщо Угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, сплата провізних платежів і неустойок є обов'язком - відправника приймаючим участь у перевезенні вантажу перевізником, за виключенням перевізника, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення; - одержувача - перевізнику, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення. Перевізні платежі та неустойки сплачуються перевізником в порядку, передбаченому національним законодавством держави, в якій проводиться оплата. Факт неправильного зазначення відправником в графі 4 накладних №№96399670, 96399671 коду одержувача ПАТ "Південний ГЗК" 5443 відповідачем у відзиві на позовну заяву не оскаржується. Отже, по договору перевезення, укладеного між відправником Республіки Молдова і Залізницею на користь одержувача ПАТ "Південний ГЗК" по накладним №№96399670, 96399671, у останнього виникла відповідальність встановлена вимогами §1, §5 ст. 31, 32 Розділу ІІ СМГС, за сам факт допущеного вантажовідправником порушення, не залежно від того чи є вина вантажоодержувача у виявленому порушенні. А тому, за даних обставин, у відповідача виникає альтернативність пред'явлення позову до вантажовідправника.

Представник позивача з'явився в судове засідання, підтримав позовні вимоги, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

Представник відповідача з'явився у судове засідання, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав пояснення по справі, відповів на поставлені питання.

У судовому засіданні оголошувались перерви до 25.01.2018, 13.02.2018, 26.02.2018.

В порядку статті 240 ГПК України, у судовому засіданні 16.01.18 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій і громадян, які користуються залізничним транспортом визначаються Статутом залізниць України (затвердженим постановою КМ України від 06.04.1998р. №457) (далі Статут).

Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 4 Статуту перевезення залізницями вантажів, пасажирів, багажу і вантажобагажу у міжнародному сполученні здійснюється відповідно до угод про залізничні міжнародні сполучення.

Згідно ст.17 Статуту перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється Правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов'язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються Правилами.

Перевезення вантажів у міжнародному сполученні здійснюється, зокрема, відповідно до Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення ("СМГС", "УМВС"), згідно ст. 5 якої при відсутності відповідних положень в цій Угоді, застосовується національне законодавство тієї країни, в якій повноважна особа реалізовує свої права. Угода про міжнародне залізничне вантажне сполучення є чинною в Україні відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" та "Віденської конвенції про правонаступництво держав щодо договорів".

Як вбачається з матеріалів справи зі станції відправлення Бретушень Молдавської залізниці згідно залізничних накладних №96399670, №96399671 на адресу ПАТ "Південний ГЗК" на станцію Кривий Ріг було відправлено вантаж "Флюс вапняковий".

По прибуттю вагонів на станцію Кривий Ріг було з'ясовано, що в накладних невірно зазначено код одержувача 5443.

Згідно Договору про організацію перевезень №ПР/ДН-2-17123/НЮп від 29.03.17 відповідачу, по Придніпровській залізниці присвоєно код 5343.

Телеграмою №23 від 03.07.2017 було повідомлено вантажовідправника про зазначення невірної інформації у накладних.

Телеграмами №22 та №24 від 03.07.2017 відправник повідомив, що вірним є код отримувача 5343 (ПАТ "Південний ГЗК").

У відповідності до ч. 1, 2, 4 статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

По факту затримання вагонів позивачем було складено акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких була розрахована плата за користування вагонами по відомостях ф.ГУ-46 на суму 8 849,23 грн., збору за зберігання вантажу в розмірі 4 552,44 грн. та 3 233,28 грн. збору за маневрову роботу по накопичувальним карткам ф.ФДУ-92.

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та додаткових зборів по накопичувальних картках ф.ФДУ-92 №04079060, №06079061.

Відповідно до §1 ст. 14 СМГС у відповідності з договором перевезення перевізник зобов'язаний за плату перевезти ввірений йому відправником вантаж до станції призначення по маршруту, погодженому відправником та видати його одержувачу.

Відповідно до § 1 ст. 16 СМГС відправник забезпечує правильність відомостей та заяв, зазначених ним у накладній. Він несе відповідальність за всі наслідки від неправильного чи неточного чи неповного зазначення цих відомостей та заяв, а також за їх внесення у невідповідну графу накладної. Якщо відповідно з положеннями даної Угоди перевізник записує в накладну відомості зазначені відправником, то вважається, що він діє від імені відправника, якщо не буде доведено інше.

Відповідно до ст.. 31 СМГС §1, §5 якщо угодою між учасниками перевезення не передбачено інше, то оплата провізних платежів є обов'язком: 1) відправника який приймає участь в перевезенні вантажу, за виключенням перевізника, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення; 2) отримувача перевізнику, який видає вантаж, за здійснене ним перевезення. Провізні платежі та неустойки сплачуються перевізнику в порядку передбаченому національним законодавством держави, я якій проводиться оплата.

Згідно ст. 32 СМГС § 1 перевізнику повинні бути відшкодовані всі розходи, пов'язані з перевезенням вантажу, не передбачені застосовуваними тарифами та викликані причинами, не залежними від перевізника.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Внесення плати за користування вагонами і контейнерами здійснюється в порядку, установленому Правилами розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року N 644 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за N 864/5085.

В силу п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які можуть бути оформлені в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису).

Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

У випадках, визначених чинним законодавством, на суми платежів і зборів, що підлягають сплаті, залізниця нараховує податок на додану вартість, сума якого відображається в особовому рахунку платника.

Отже, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, суд вважає правомірним нарахування залізницею плати за користування вагонами в сумі 8 849,23 грн., збір за зберігання вантажів у сумі 4 552,44 грн., та збір за маневрову роботу в сумі 3 233,28 грн.

Заперечення відповідача судом відхиляються, з огляду на вищевикладене та спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у розмірі 1 600,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг; код 00191000) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) плату за користування вагонами в сумі 8 849,23 грн., збір за зберігання вантажу в сумі 4 552,44 грн., збір за маневрову роботу в сумі 3 233,28 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1600,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 03.03.2018

Суддя ОСОБА_3