Суд
УХВАЛА

01 березня 2018 року

м. Київ

справа № 904/7099/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Катеринчук Л.Й.

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Евелін Косметікс Дистрибуція",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Пальміра",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Банк Форум",

кредитор - Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",

кредитор - Центральна об'єднана державна податкова інспекція міста Харкова Головного управління ДФС у Харківській області,

ліквідатор - арбітражний керуючий Гусак Юрій Миколайович

розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусака Юрія Миколайовича

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду

від 14.06.2017

у складі колегії суддів: Білецька Л.М. (головуючий), Парусніков Ю.Б., Верхогляд Т.А.

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про визнання грошових вимог

в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка"

ВСТАНОВИВ:

19.10.2017 поштовим відправленням, направленим на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусак Юрій Миколайович звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 19.10.2017 на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №904/7099/15 в порядку статей 107, 109 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в редакції до 15.12.2017.

26.10.2017, матеріали справи №904/7099/15 (грошові вимоги) разом із касаційною скаргою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусака Юрія Миколайовича надіслано Дніпропетровським апеляційним господарським судом на адресу Вищого господарського суду України.

На момент набрання чинності 15.12.2017 ГПК України в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 питання про можливість прийняття до провадження касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусака Юрія Миколайовича Вищим господарським судом України не вирішено.

03.01.2018, на підставі частини 5 статті 31 та підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, справа №904/7099/15 Господарського суду Дніпропетровської області передана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/7099/15 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018.

Виходячи з положень підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, чинній з 15.12.2017, касаційні скарги, подані до 15.12.2017 та провадження за якими не порушено на момент набрання чинності ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, повинні відповідати вимогам процесуального закону, який діяв на момент звернення з такими касаційними скаргами.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, на заявника касаційної скарги було покладено обов'язок долучення до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, розміри ставок судового збору та порядок його сплати визначені Законом України "Про судовий збір".

Підпунктом 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній на момент звернення скаржника 13.12.2017 із касаційною скаргою, передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" №1801-VIII від 21.12.2016, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017 становив 1 600 грн.

Відтак, оскаржуючи до Вищого господарського суду України у жовтні 2017 року ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги ліквідатора на ухвалу суду першої інстанції від 16.06.2016, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 1 600 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою 19.10.2017), враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, відстрочення сплати судового збору є правом суду, а відповідне клопотання сторони розглядається виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору на момент звернення до господарського суду, зокрема, із касаційною скаргою, та підтвердження цих обставин належними та достатніми доказами.

При цьому, "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду, при цьому, ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій з боку держави, не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах та не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Оскаржуючи в касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції від 14.06.2017 у справі №904/7099/15, скаржником не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених законом порядку і розмірі, при цьому, ліквідатором заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення у справі. Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" перебуває в процедурі банкрутства і всі майнові активи, у тому числі грошові кошти, включені до складу ліквідаційної маси, за рахунок якої задовольняються вимоги кредиторів, що унеможливлює сплату судового збору одночасно з поданням скарги.

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування наявності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги, Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, оскільки в порушення положень статей 33, 34 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що його матеріальне становище покращиться протягом строку розгляду касаційної скарги та скаржник буде спроможний сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі за результатами розгляду касаційної скарги по суті.

При цьому, Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, тому самі лише обставини визнання підприємства - скаржника банкрутом та відкриття стосовно нього ліквідаційної процедури не можуть вважатися безумовною підставою для відстрочення такої сплати.

З огляду на зазначене, Суд відмовляє ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусаку Юрію Миколайовичу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №904/7099/15.

Відповідно до частини 1 статті 110 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Отже, ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №904/7099/15 підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня її винесення, а саме до 04.07.2017 включно.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги ліквідатора, її подано до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд поштовим відправленням 19.10.2017, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження ухвали апеляційного суду від 14.06.2017 на 3,5 місяці.

При цьому, скаржник, звертаючись із касаційною скаргою, не додав до касаційної скарги клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, а також не клопотав про поновлення пропущеного процесуального строку у касаційній скарзі з наведенням поважності причин його пропуску, що не відповідає вимогам статті 53 ГПК України в редакції, чинній до 15.12.2017.

Згідно з частиною 3 статті 3 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

З огляду на таке, касаційна скарга ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусака Юрія Миколайовича на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №904/7099/15 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків касаційної скарги.

Згідно з частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 53, 110, 111 Господарського процесуального кодексу України в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір" в редакції до набрання чинності Законом України №2147-VІІІ від 03.10.2017, підпунктами 11, 14 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення, статтями 3, 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусака Юрія Миколайовича на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.06.2017 у справі №904/7099/15 залишити без руху.

2. Надати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусаку Юрію Миколайовичу строк на усунення недоліків касаційної скарги до 16 березня 2018 року.

3. Роз'яснити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Слобожанка" Гусаку Юрію Миколайовичу, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду Л.Й. Катеринчук