РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2018 року Справа № 927/1097/17

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Матюшенко Н.О., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СІВЕРПРОМБУД,

Військове містечко 12, буд.154, кв.15, м. Прилуки, Чернігівська область, 17504

до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, проспект Миру, 49-а, м. Чернігів, 14005

про визнання недійсним та скасування рішення

Представники сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

встановив:

До Господарського суду Чернігівської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю СІВЕРПРОМБУД з позовом до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №02-05/05-2017 від 15.05.2017 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу.

Позовні вимоги мотивовані позивачем посиланням на безпідставне та неправильне застосування норм закону та притягнення позивача до відповідальності за помилковою статтею Закону України "Про захист економічної конкуренції".

У підготовчому судовому засіданні відповідачем суду подано письмовий відзив №01-14/3059 від 08.12.2017 на позовну заяву, яким відповідач проти позовних вимог заперечив з викладених у відзиві підстав, зокрема, зазначивши про пропуск позивачем встановленого ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції присічного двомісячного строку для звернення до суду з даним позовом. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем було вчинено правопорушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу №01-14/632 від 03.03.2017 у встановлені головою територіального відділення строки.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 23.01.2018 закрито підготовче провадження у справі №927/1097/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2018, явка представників учасників судового процесу обов'язковою не визнавлась.

У судове засідання 20.02.2018 сторони явки своїх повноважних представників у засідання суду не забезпечили, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлялися належним чином шляхом надсилання за їх юридичними адресами ухвали господарського суду, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 483 від 26.01.2018 позивачу, №483 від 26.01.2018 відповідачу.

Від відповідача на адресу суду надійшло письмове клопотання №01-14/263 від 01.02.2017 у якому відповідач просить суд розглядати справу по суті без участі представника, щодо позовних вимог заперечує у повному обсязі.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній доказами та матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

15.05.2017 Адміністративна колегія Чернігівського обласного територіального ідідлення Антимонопольного комітету України прийняла рішення № 05-р/к (справа № 02-05/05-2017) Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу (далі за текстом рішення).

За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції №02-05/05-2017, на підставі статей 7, 14 Закону України Про Антимонопольний комітет України, статей 48, 52 Закону України Про захист економічної конкуренції, пунктів 3, 11 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 № 32-р та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.03.2001 за № 291/5482, та пунктом 32 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 06.05.1994 за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29.06.1998 № 169-р) (із змінами), адміністративною колегією Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 05-р/к від 15.05.2017 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та нклдання штрафу у вказаній справі, яким:

- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю СІВЕРПРОМБУД (позивач у даній справі) вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації Чернігівському обласному територіальному відідлення Антимонопольного комітету України на вимогу №01-14/632 від 03.03.2017 у встановлені головою територіального відділення строки.

- за порушення, вказані у пункті 1 рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю СІВЕРПРОМБУД накладений штраф у розмірі 17000 грн. 00 коп.

Копію зазначеного рішення відповідача позивачем отримано ОСОБА_1 (директор) 22.05.2017, що підтверджено наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 951 від 17.05.2017 (а.с. 30) та позивачем у справі не спростовується.

Як зазначає позивач, до закінчення визначеного ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції двохмісячного строку, 07.07.2017 була винесена ухвала слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова про накладання арешту на речі та документи. 05.07.2017 на виконання вищезазначеної ухвали, в ході проведення санкціонованих обшуків були вилучені речі та документи, у тому числі і оскаржуване рішення, вимоги та листи, які б були аргументами та доводами для оскарження рішення відповідача.

За доводами позивача, його було позбавлено можливості оскаржити рішення відповідача у визначений строк.

У позові позивач просить суд поновити пропущений строк на звернення до суду для оскарження рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №02-05/05-2017 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу.

Встановивши фактичні обставини справи, всебічно та повно оцінивши доводи сторін та надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Спірні правовідносини регулюються Законами України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції, Про Антимонопольний комітет України, а також іншими актами законодавства, виданими на підставі законів чи постанов Верховної Ради України.

Згідно ст. 1 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Статтею 5 Закону України Про Антимонопольний комітет України встановлено, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України Про захист економічної конкуренції, Про захист від недобросовісної конкуренції, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ст. 48 Закону України Про захист економічної конкуренції за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

В силу вимог ч. ч. 1, 2, 3 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надаються для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в іншій спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обовязковими до виконання.

Як встановлено положеннями ч. 1 ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Під час судового розгляду справи встановлено, що оскаржуване рішення прийняте відповідачем 15.05.2017, отримане позивачем 22.05.2017, що підтверджено наявною у матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення № 951 від 17.05.2017 (а.с. 30) та позивачем у справі не спростовується.

До Господарського суду Чернігівської області з позовом про визнання незаконним та скасування спірного рішення відповідача позивач звернувся 06.12.2017, тобто з пропуском встановленого ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» двомісячного строку.

У позові позивач просить суд поновити пропущений строк на звернення до суду для оскарження рішення Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 15.05.2017 №02-05/05-2017 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу.

Як на підставу пропуску встановленого строку для оскарження рішення відповідача, позивач посилається на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07.07.2017, відповідно до якої були вилучені речі і документи, у тому числі і оскаржуване рішення, вимоги та листи, які могли б бути аргументами та доводами у даній справі.

Відповідно до положень п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 14 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства У застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" , а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати, що за вказаними приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

При цьому господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

З урахуванням викладеного вище у задоволенні клопотання позивача про відновлення пропущеного строку на оскарження спірного рішення відповідача слід відмовити.

Викладені у позовній заяві доводи щодо неправомірності прийнятого відповідачем у справі рішення не можуть бути прийняті судом до уваги внаслідок пропуску позивачем встановленого ст. 60 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячного строку для звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення відповідача.

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покладаються судом на позивача відповідно до приписів ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні 20.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

3. Згідно зі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписаний 26.02.2018.

Суддя Демидова М.О.