ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2018 р.Справа № 922/3789/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна", смт. Велика Димерка

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЕУ", м. Харків

про стягнення 6514,26 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. від 02.11.2017 р.)

відповідача - ОСОБА_2 (дов. № 228-Ю від 24.11.2017 р.).

Участь представника позивача у судовому засіданні була забезпечена в режимі відеоконференції, забезпечення проведення якої було доручено Апеляційному суду міста Києва.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (позивач) 13.11.17 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЕУ" заборгованості у розмірі 6514,26 грн., з яких: 5567,30 грн. - основний борг; 660,30 грн. - пеня; 78,70 грн. - 3% річних; 207,96 грн. - інфляційні втрати. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1600,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 грудня 2017 року постановлено розгляд справи № 922/3789/17 здійснювати в порядку загального позовного провадження, розпочати у справі підготовче провадження та призначити підготовче засідання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.02.2018 закрито підготовче провадження у справі № 922/3789/17 та призначено її до судового розгляду по суті на 12.02.2018 о 10:00 год.

У судовому засіданні 12.02.2018 р., в порядку приписів п. 2-3 ч. 2 ст. 202 ГПК України, судом було постановлено ухвалу про відкладення розгляд справи по суті на 11:00 16.02.2018, з метою забезпечення учасникам справи можливості реалізації своїх процесуальних прав на участь у судовому засіданні з розгляду справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 16.02.2018 р. підтримує позовні вимоги, вказуючи, що позивачем на виконання умов договору - доручення № 295/2017-195 були надані відповідачу послуги митного оформлення під час здійснення міжнародного перевезення вантажу відповідача з Польщі до України на суму 5567,30 грн., після надання яких було сформовано рахунок та Акт на вищезазначену суму. На підтвердження факту належного виконання позивачем зобовязання щодо митного декларування вантажу, як первинний документ позивач надав вантажну митну декларацію (ВМД) № UA 125230/2017/752145. Перед виставленням рахунку та Акту, як зазначає позивач, відповідачу була направлена Специфікація з деталізацією наданих послуг, копія якої надана до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання 16.02.2018 р. не заперечує факт перетину вантажем на який посилається позивач кордону України, проте заперечує щодо надання всього обєму послуг на суму вказану позивачем та вказує на відсутність доказів щодо отримання відповідачем всього обєму послуг зазначеного в розрахунку до акту виконаних робіт. Відповідач погоджується з отриманням послуг на суму 1992 грн. за оформлення декларації "з коліс" та за проходження служби контролю нетарифного регулювання. При цьому, відповідачем надано копію розрахунку до акту виконаних робіт, який сформовано у 2017 р. та який відрізняється від розрахунку наданого представником позивача, який сформовано станом на 2018 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІТЕУ" (замовник, відповідач) було укладено Договір доручення № К 295/2017-195, відповідно до умов якого, замовник доручає, а виконавець зобовязаний, від імені та за рахунок Замовника, за обумовлену плату, в обумовлений термін надати послуги і виконати наступні дії: здійснювати операції, пов'язані з декларуванням та митним оформленням товарів, майна та транспортних засобів замовника (п.п. 1.1.1.); надавати послуги митного складу, складу тимчасового зберігання для зберігання та обробки товарів замовника, які перебувають під митним контролем (п.п. 1.1.2.); за узгодженням з замовником, інші послуги пов'язані з виконанням цього договору (п.п. 1.1.3.); в межах своїх повноважень, діяти від імені замовника в усіх органах Державної митної служби України, митних установах, комерційних та некомерційних організаціях, повязаних з зовнішньоекономічною діяльністю замовника (п.п. 1.1.4.).

Порядок розрахунків за надані послуги обумовлений сторонами у статті 6 договору, а саме щомісячно, до 5 числа місяця, наступного за звітним, виконавець направляє замовнику рахунок та акт за виконані протягом звітного періоду послуги. В рахунку та акті вказується: винагорода виконавця за фактично надані послуги, виконані протягом звітного періоду; відшкодування затрат виконавця, якщо вони мали місце, надаючи документальне підтвердження зі сторони виконавця. Розмір винагороди виконавця з декларування та митного оформлення товарів, а також розміри можливих витрат, повязані з виконанням таких послуг, попередньо обумовлюються сторонами та вказуються в Додатку № 1 до даного договору, котрі є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 6.3 Договору, оплата замовником за надані послуги проводиться в гривнях на основі рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий номер виконавця. Рахунки виписуються виконавцем згідно з пунктами 6.1.1., 6.2.2 цього договору і мають бути сплачені замовником протягом 14 календарних днів від дати отримання рахунку шляхом електронного повідомлення на адресу замовника.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останньому надавались послуги міжнародного перевезення вантажу за напрямком Польща-Україна, що підтверджується міжнародною автомобільною накладною (СМR) №55199, згідно якої було здійснено перевезення вантажу (3 палети, вагою 1035 кг) на замовлення відповідача у міжнародному сполученні (т.с. І а.с. 64).

В свою чергу, на виконання взятих на себе зобовязань за Договором доручення № К 295/2017-195 від 07.04.2017 в рамках здійснення вищенаведеного перевезення (3 палети, вагою 1035 кг.), позивачем були надані відповідачу митно-брокерські послуги щодо декларування вантажу під час його міжнародного перевезення.

На підтвердження факту здійснення митного декларування вантажу позивачем надано до матеріалів справи вантажну митну декларацію (ВМД) UA 125230/2017/752145 (т.с. І а.с. 44).

У відповідності до п. 6.1.1 Договору по факту надання послуг ним було сформовано та надано відповідачу акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № КІ0002784 від 04.05.2017 на суму 4642,90 грн. без ПДВ та рахунок-фактуру КІ0002784 від 04.05.2017 р. 5567,30 грн. з ПДВ.

Проте, акт наданих послуг відповідачем підписано не було та вартість послуг не сплачена.

Таким чином, як зазначає позивач, в ході виконання умов Договору-доручення № К 295/2017-195 від 07.04.2017 позивачем були надані наступні митно-брокерські послуги на загальну суму 5567,30 грн.: документ контролю доставки ПД (1 од.) на суму 504,00 грн. в т.ч 84.00 грн. ПДВ, оформлення декларації з коліс (1 од.) на суму 1680,00 грн. в т.ч 280.00 грн. ПДВ, фізичний огляд вантажу (1 процедура) на суму 1140,00 грн. в т.ч 190.00 грн. ПДВ, оформлення ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання (партія) на суму 540,00 грн. в т.ч 90.00 грн. ПДВ, проходження служб контролю нетарифного регулювання (послуга) на суму 312,00 грн. в т.ч 52.00 грн. ПДВ, консультації нових продуктів перших поставок (1 артикул.) на суму 290,40 грн. в т.ч 48.40 грн. ПДВ, додаткові узгодження (партія) на суму 540,00 грн. в т.ч 90.00 грн. ПДВ, рішення митної вартості у відділі митного оформлення (партія) на суму 540,00 грн. в т.ч 90.00 грн. ПДВ. Крім того, до компенсації виставлено 20.90 грн. зазначене як карантин. Перелік наданих послуг, за твердженнями позивача зазначений у розрахунку до акту виконаних робіт (а.с. 130).

В свою чергу відповідач, не погоджуючись з переліком послуг вказаним позивачем та загальною вартістю наданих послуг, вказує, що фактично вони погоджуються з наданням послуг за оформлення декларації "з коліс" на суму 1680,00 грн. з ПДВ та за проходженням служби контролю нетарифного регулювання на суму 312,00 грн. з ПДВ. А також зазначає, що наданий позивачем до матеріалів справи розрахунок не відповідає попередньо наданому відповідачу розрахунку до акту виконаних робіт.

З наданого відповідачем розрахунку до акту виконаних робіт, сформованого станом на 2017, вбачається що позивачем надано послуги також на загальну суму 5567.30 грн. Проте перелік наданих послуг відрізняється від розрахунку наданого позивачем. Зокрема надані послуги: оформлення декларації з коліс (1 од.) на суму 2930,00 грн. в т.ч 488.40 грн. ПДВ, проходження служб контролю нетарифного регулювання (послуга) на суму 312,00 грн. в т.ч. 52.00 грн. ПДВ, консультації нових продуктів перших поставок (1 година) на суму 1044,00 грн. в т.ч. 174.00 грн. ПДВ, оформлення ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання (партія) на суму 540,00 грн. в т.ч. 90.00 грн. ПДВ, послуга митного терміналу (1 день) на суму 720,00 грн. в т.ч. 120.00 грн. ПДВ. Крім того, до компенсації виставлено 20.90 грн. зазначене як карантин. (а.с. 149).

За таких підстав спір, який виник між сторонами стосується саме переліку та розміру наданих позивачем митно-брокерських послуг.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За правовою природою укладений між сторонами договір-доручення № 295/2017-195 від 07.04.2017 є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що позивачем на підставі укладеного між сторонами договору було надано відповідачу послугу з декларування партії товару - двигунів електричних вартістю 29461,68 євро вагою 1035 кг, що були переміщені через митний кордон України. Факт надання цієї послуги підтверджується електронною декларацією № ІМ40ДЕ №UA 125230/2017/752145, в графі декларант якої вказано ТОВ "Рабен Україна" (т.с. І а.с. 44).

Порівнявши надані позивачем та відповідачем розрахунки до акту виконаних робіт, судом встановлено, що документи - розрахунки до акту виконаних робіт, зроблені в одній і тій же програмі, містять посилання на однин і той же договір - доручення, містять однакову загальну суму, однак відрізняються окремими видати наданих послуг. При цьому, наданий відповідачем розрахунок, сформований станом на 2017 р. та містить штрих код, а наданий позивачем розрахунок, сформований станом на 2018 р. Враховуючи не надання позивачем заперечень щодо дійсності наданого відповідачем розрахунку, приймаючи до уваги формування останнього у 2017 р., суд визнає саме цей рахунок належною розшифровкою видів послуг, які включено позивачем до суми основного боргу, який є предметом спору.

Одночасно судом досліджено Доповнення № 1 до договору № 295/2017-195, яким сторони узгодити види (найменування) послуг, які надаються позивачем та їх договірну вартість. Цей додаток № 1 до договору, за своєю суттю визнається судом специфікацією, тобто документу, що додається до тексту договору та в якому визначено сторонами види та ціну послуг.

Порівнявши узгоджені сторонами види послуг, зазначені у Додатку № 1 до договору (а.с. 24) та розрахунок до акту виконаних робіт (а.с. 149), судом встановлено, що із зазначених у розрахунку видів послуг (5 назв), у договорі та специфікації узгоджено сторонами надання лише трьох видів послуг, а саме оформлення декларації з коліс (1 од.), проходження служб контролю нетарифного регулювання (послуга), оформлення ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання (партія), таким чином саме ці послуги, як узгоджені сторонами у договорі та факт надання яких підтверджується матеріалами справи (ас. 44, 64), визнаються судом наданими позивачем та отриманими відповідачем.

Щодо вартості цих трьох наданих послуг, то суд визнає як правомірно заявлені суми:

- 312,00 грн. в т.ч. 52.00 грн. ПДВ - проходження служб контролю нетарифного регулювання (послуга) та 540,00 грн. в т.ч. 90.00 грн. ПДВ - оформлення ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання (партія), вартість яких узгоджена сторонами у договорі;

- щодо оформлення декларації "з коліс", судом враховано, що відповідно до Додатку № 1 вартість оформлення однієї декларації визначена сторонами у розмірі 1400,00 грн. без ПДВ, що з ПДВ становить 1680 грн., а відтак, приймаючи до уваги посилання позивача саме на оформлення однієї декларації (електронне ведення даних) та відсутність доказів вчинення додаткових дій позивачем, вартість цієї послуги, узгоджена сторонами, дорівнює 1680,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи в сукупності все вищевикладене, суд встановив, що станом на час розгляду справи у відповідача перед позивачем існує заборгованість в загальному розмірі 2532,00 з ПДВ грн. за надання митно-брокерських послуг з декларування партії товару - двигунів електричних вартістю 29461,68 євро вагою 1035 кг за договором -доручення № К 295/2017-195 від 07.04.2017 р.

Відповідач доказів виконання зобов'язання та здійснення оплат по зазначеним рахункам не надав, а матеріали справи таких доказів не містять.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 2532,00 грн. основного боргу.

В частині вимог про стягнення основного боргу, які визначені позивачем як послуги з надання консультацій нових продуктів перших поставок (1 година) на суму 1044,00 грн. в т.ч. 174.00 грн. ПДВ, послуга митного терміналу (1 день) на суму 720,00 грн. в т.ч. 120.00 грн. ПДВ. та компенсації за карантин 20.90 грн. судом враховано наступне:

Види вищезазначених послуг та їх вартість окремо не узгоджено сторонами у Додатку № 1 до договору. Разом з тим, у останній строчці таблиці передбачена можливість надання інших послуг, які узгоджуються сторонами додатково та їх ціна повинна бути визначена сторонами додатково та вказана як договірна. Однак до матеріалів справи не надано будь-якого документу яким би сторони попередньо обумовили можливість та необхідність вчинення таких дій (надання послуг) та їх вартість.

Крім того, до матеріалів справи не надано жодного доказу, яким би взагалі підтверджувалось факт надання таких послуг.

Відповідно до статтей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких підстав, на основі сукупного аналізу наявних у справі доказів, враховуючи недоведеність позивачем факту надання відповідачу послуг щодо надання консультацій нових продуктів перших поставок (1 година) на суму 1044,00 грн. в т.ч. 174.00 грн. ПДВ, послуга митного терміналу (1 день) на суму 720,00 грн. в т.ч. 120.00 грн. ПДВ., здійснення витрат на карантин у розмірі 20.90 грн., а також доказів узгодженого сторонами збільшення вартості послуги "оформлення декларації "з коліс" з суми у розмірі 1680,00 грн. зазначеної у додатку до договору до суми 2930,40 грн. зазначеної у розрахунку до акту виконаних робіт, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обставин прострочення виконання відповідачем зобовязань за спірним договором у розмірі 3014,40 грн., а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 78,70 грн. 3% річних, 207,96 грн. інфляційного збільшення 5567,30 грн. пені за період з 19.05.2017 по 06.11.2017 за прострочення виконання зобов'язання.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У п. 8.2. договору, сторонами погоджено, за несвоєчасну оплату послуг виконавця, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зробивши перерахунок даного нарахування з урахуванням суми заборгованості визнаної судом простроченою, а саме суму у розмірі 2532,00 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню визнається судом: 3% річних у розмірі 35,80 грн., інфляційних втрат у розмірі 126,10 грн. та пені у розмірі 300,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Таким чином, за результатами розгляду справи, з урахуванням вимог ст. 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 621,90 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України та статтями 1, 2, 11, 129, 233, 236- 238, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІТЕУ" (61145, м. Харків, вул. Клочківська, 111-А, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Рабен Україна" (07442, Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул. Броварська, 150, ) 2532,00 грн. основного боргу; 35,80 грн. 3 % річних; 126,10 грн. інфляційних втрат; 300,30 грн. пені; 621,90 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Харківського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 26.03.2018 р.

Суддя ОСОБА_3