РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2018 року м. Чернігівсправа № 927/64/18

Суддею Господарського суду Чернігівської області Мурашко І.Г., за участю секретаря судового засідання Рослого В.В. розглянуто справу

за позовом: Державного підприємства Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою, вул. Пятницька, 11-а, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

проспект Миру, 14, м. Чернігів, 14000

предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 26100,00 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

За участю:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 02.01.2018 за № 3, представник

від відповідача:ОСОБА_2 доручення від 25.09.2017 за № 31-25-0 661-13423/2-17

У судовому засіданні 19 лютого 2018 року Господарським судом Чернігівської області на підставі ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Державним підприємством Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою у порядку спрощеного позовного провадження подано позов до Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про стягнення заборгованості в сумі 26100,00 грн. за надані послуги на проведення земельної реформи: створення цифрових растрових карт по Бобровицькому району шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору від 05.11.2013 за № 2 на виконання послуг та додатків до нього.

Позивач у судовому засіданні 19.02.2018 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзивом на позов та повноважний представник відповідача у судовому засіданні 19.02.2018 проти позовних вимог заперечив в повному обсязі.

В той же час відповідач зазначив, що згідно постанови КМУ від 10.09.2014 за № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» здійснено реорганізацію Державного агентства земельних ресурсів України шляхом перетворення його в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Згідно пунктів 5, 6 вказаної постанови установлено, що центральні органи виконавчої влади, що утворюються шляхом реорганізації інших центральних органів виконавчої влади, є правонаступниками органів, що реорганізовуються. Постановою КМУ від 14.01.2015 за № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру» було ухвалено рішення про реорганізацію територіальних органів Державного агентства земельних ресурсів України шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. Таким чином, як зауважив відповідач, Відділ Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області () був правонаступником усіх прав та обовязків відділу Держземагентствау Бобровицькому районі Чернігівської області (), який припинено станом на 05.02.2016, про що внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за № 5000503. В свою чергу, відповідно до постанови КМУ від 31.08.2016 за № 581, відділ / управління Держгеокадастру у районах Чернігівської області ліквідовано як юридичні особи публічного права. Згідно наказу Держгеокадастру від 07.11.2016 за № 283 «Про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернігівській області» ліквідовано як юридичну особу публічного права відділ Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області, про що 13.06.2017 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за № 5000594.

У відзиві на позов відповідач підтвердив, що у звязку з ліквідацією територіальних підрозділів, кредиторська заборгованість перед позивачем в сумі 26100,00 грн., що виникла в ході виконання бюджетної програми «Проведення земельної реформи» відповідно до договору від 05.11.2013 за № 2 та акту від 04.12.2013 №1 здачі приймання технологічної продукції, була передана на баланс відповідача у ІІ кварталі 2017 року за передавальним актом. Враховуючи зазначене, між ним та позивачем була підписана додаткова угода від 30.06.2017 до договору від 05.11.2013 за № 2, умови якого стали підставою заявленого позову, а також підписано акт звірки з позивачем на суму 26100,00 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач вказав, що кошторисні призначення по бюджетній програмі «Проведення земельної реформи» були виділенні виключно під погашення кредиторської заборгованості, підтвердженої судовими рішеннями, та на даний час всі кошторисні призначення на 2017 рік витрачені, а на 2018 рік кошти ще не виділені, відтак відповідач не розрахувався з позивачем не з власної вини, а тому в позові має бути відмовлено. Також, відповідач у відзиві на позов просив суд застосувати наслідки спливу позовної давності відносно вимоги про стягнення заборгованості (а.с.50-55).

Позивач у відповіді на відзив та повноважний представник позивача у судовому засіданні 19.02.2018проти доводів відповідача заперечив та звернув увагу суду на зміст додаткової угоди від 30.06.2017 до договору від 05.11.2013 за № 2, згідно якої змінено сторону договору замовника, а саме: з Відділу Держземагентства у Бобровицькому районі Чернігівської області () на Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області () - відповідача по справі. При цьому позивач наголосив на факті переривання строків позовної давності шляхом вчинення в межах перебігу строків позовної давності Відділом ДержгеокадаструБобровицького району у Чернігівській області, та згодом самим відповідачем дій, які свідчать про визнання вказаними юридичними особами кредиторської заборгованості перед позивачем за договором від 05.11.2013 за № 2 на суму 26100,00 грн., шляхом складання сторонами актів звірки взаєморозрахунків від 01.12.2016 та від 01.12.2017, а також відповіддю відповідача на претензію від 18.01.2018 за № 24-25-0.6-490/2-18, складену за підписом керівника ОСОБА_3, виходячи зі змісту якої відповідач підтвердив наявність у нього заборгованості перед позивачем на суму 26100,00 грн. на підставі договору від 05.11.2013 за № 2 та акту від 04.12.2013 за № 1 здачі приймання технічної продукції (а.с.58-62).

Розглянувши подані документи і матеріали, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, заслухавши повноважних представників сторін, господарський суд , -

в с т а н о в и в:

05 листопада 2013 року між Відділом Держземагентства у Бобровицькому районі Чернігівської області (замовник за договором) та Державним підприємством Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою (виконавець за договором) було укладено договір № 2 на виконання послуг (а.с.14-16).

За приписами ч. 1,2 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Пунктом 2 частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва. За приписами ст. 514 вказаного Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, згідно постанови КМУ від 14.01.2015 за № 5 «Про утворення територіальних органів Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру» реорганізовано Відділ Держземагенства у Бобровицькому районі Чернігівської області шляхом приєднання до Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області, який став правонаступником усіх його прав та обовязків. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 05.02.2016 внесено запис за № 5000503 про припинення Відділу Держземагентства у Бобровицькому районі Чернігівської області.

В подальшому відповідно до постанови КМУ від 31.08.2016 за № 581 «Про реформування територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» та наказу Держгеокадастру від 07.11.2016 за № 283 «Про ліквідацію територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру у Чернігівській області», Відділ Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області ліквідовано як юридичну особу публічного права, про що 13.06.2017 внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за № 5000594.

З матеріалів справи вбачається, що внаслідок ліквідації територіальних органів Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області та правонаступництва відповідно постанов КМУ № 5 від 14.01.2015, № 581 від 31.08.2016, між відповідачем та Державним підприємством «Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» укладено додаткову угоду від 30.06.2017 про заміну сторони до договору від 05.11.2013 за № 2. Виходячи з умов додаткової угоди від 30.06.2017, сторони дійшли згоди замінити в договорі від 05.11.2013 за № 2 сторону договору замовника, а саме Відділ Держземагентства у Бобровицькому районі Чернігівської області на Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (відповідача по справі) (а.с.25). Тобто, уклавши додаткову угоду від 30.06.2017 до договору від 05.11.2013 за № 2, відповідач набув прав та обовязків замовника за вказаним правочином.

З урахування наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов предявлений до належного відповідача.

Виходячи з умов договору № 2 від 05.11.2013, умови якого стали підставою заявленого позову, виконавець зобовязався у 2013 році надати замовнику послуги, а замовник прийняти та оплатити такі послуги. Найменування послуг: створення цифрових растрових карт по Бобровицькому району шляхом перетворення графічних матеріалів технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населених пунктів в цифровий растровий вигляд (п.п. 1.1 -1.2 договору).

Найменування, зміст, обсяг, характеристика та інші вимоги до послуг, визначених у п. 1.2 цього договору, визначаються узгодженим сторонами Технічним завданням (Додаток № 4), що є невідємною частиною цього договору. Етапи та строки виконання послуг визначаються погодженим сторонами календарним планом на виконання послуг (додаток № 2)(п.п. 1.3 -1.4 договору) (а.с.17, 18).

Додатком № 4 до договору від 05.11.2013 за № 2 «Технічним завданням на послуги із створення цифрових растрових карт по Бобровицькому району»визначено, що по факту наданих послуг складаються акти наданих послуг, в яких повинна визначатись кількість аркушів (штук) матеріалу, перетворених в цифровий растровий вигляд.Надання Замовнику електронних носіїв інформації із записаними результатами наданих послуг, здійснюється на підставі актів наданих послуг, які підписуються виконавцем та замовником (а.с. 18-19).

Загальна вартість послуг за цим договором становить 26100,00 грн., в т.ч. ПДВ 4350,00 грн. Загальна вартість послуг визначається згідно з протоколом погодження договірної ціни на виконання послуг, що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання послуг (п. 3.1 договору).Відповідно до кошторису №1 та протоколу погодження договірної ціни на виконання послуг, сторонами встановлено договірну ціну в сумі 26100,00 грн., в т.ч. ПДВ 4350,00 грн. (а.с. 16-17).

Передача - приймання послуг, зазначених в п. 1.1. договору, здійснюється після виконання виконавцем послуг у строки визначених календарним планом (додаток № 2), що є підставою для здійснення розрахунків. Приймання виконаних послуг за цим договором оформлюється актом приймання - передачі послуг (п.4.1, 4.3 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.12.2013 сторонами складено акт № 1 здачі- приймання технічної продукції згідно договору № 2 від 05.11.2013, згідно якого проектна продукція задовольняє умови договору і в належному порядку оформлена; позивачем виконано роботи згідно договору на суму 26100,00 грн. ОСОБА_1 від 04.12.2013 за № 1 здачі приймання технічної документації підписаний та завірений печатками обох сторін (а.с. 21).

Виходячи зі змісту укладеного правочину, суд встановив, що між сторонами склались правові відносини з надання послуг, що врегульовані главою 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг

одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.Статтею 903 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно п. 5.1.1 договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих послуг згідно з актом наданих послуг.

За приписами пункту 3.2 договору, розрахунки проводяться відповідачем шляхом перерахування вартості наданих послуг, визначеної у акті наданих послуг, протягом 10 банківських днів з дати підписання сторонами кожного із зазначених актів, в межах фактичних надходжень на реєстраційний рахунок за бюджетною програмою 2803030 «Проведення земельної реформи» на 2013 рік.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, виходячи з умов пункту 3.2 договору від 05.11.2013 за № 2, граничний строк оплати за отримані відповідачем згідно акту від 04.12.2013 за № 1 послуги вартістю 26100,00 грн., - настав 18.12.2013 року.

Судом встановлено, що на момент винесення рішення по справі відповідач за отримані послуги вартістю 26100,00 грн. не розрахувався.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором від 05.11.2013 за № 2 в сумі 26100,00 грн. також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків сторін, складеного 01.12.2016 та посвідченого печаткою Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі Чернігівської області ( правопопередником відповідача) та актом звірки взаєморозрахунків сторін у даній справі, складеного станом на 01.12.2017 та посвідченого печаткою відповідача (а.с.26, 27).

Крім того, відповідач в особі керівника ОСОБА_4, відповіддю на претензію від 18.01.2018 за № 24-25-0.6-490/2-18 визнав кредиторську заборгованість перед позивачем в сумі 26100,00 грн. за договором від 05.11.2013 за № 2 та актом від 04.12.2013 за № 1 здачі прийняття технічної продукції (а.с.24).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Так, відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи із змісту ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання(неналежне виконання).Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості за отримані послуги із створення цифрових растрових карт по Бобровицькому району Чернігівської області на суму 26100,00 грн. згідно договору № 2 від 05.11.2013, суд, заслухавши повноважних представників сторін, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними.

Заперечення відповідача щодо неможливості виконання договірних зобовязань перед позивачем за відсутності достатніх коштів, залишені судом поза увагою, так як відсутність бюджетного фінансування, не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення договірних зобовязань.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України та ст. 617 Цивільного кодексу України прямо передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення від відповідальності.

Так, Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України (від 18.10.2005) та у справі Бакалов проти України (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності. Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446 зазначено, що на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України від 18.10.2005 року, - відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальний строк позовної давності встановлений статтею 257 Цивільного кодексу України тривалістю у три роки.

За приписами ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Статтею 262 Цивільного кодексу України встановлено, що заміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до ч. 4 вказаної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та 3 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах строку позовної давності між позивачем та територіальним органом Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (правопопередником відповідача) , було підписано акт звірки взаєморозрахунків, датований 01 грудня 2016 року, що свідчить про визнання ним кредиторської заборгованості перед позивачем (а.с.27). В силу вимог п. 2 частини 1 ст. 512, ст. 514 Цивільного кодексу України, обовязки щодо договору від 05.11.2013 за № 2 на виконання послуг та додатків до нього, перейшли до відповідача, що визнано самим відповідачем про що свідчить,зокрема, підписання ним додаткової угоди від 30.06.2017 про заміну сторони до договору № 2 від 05.11.2013, прийняття за передавальним актом на баланс у ІІ кварталі 2017 року кредиторської заборгованості перед позивачем в сумі 26100,00 грн. та підписанням з позивачем акту звірки взаєморозрахунків, датованого 01.12.2017, а також відповіддю на претензію від 18.01.2018 за № 24-250.6-490/2-18, складену за підписом керівника відповідача, якою визнано наявний борг в сумі 26100,00 грн. (а.с.24, 26).

Вищевикладені обставини відповідачем не спростовані. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що перебіг позовної давності за спірними правовідносинами переривався шляхом вчинення правопопередником відповідача та самим відповідачем дій, які свідчать про визнання ними кредиторської заборгованості перед позивачем в сумі 26100,00 грн. за спірним договором.

Таким чином, суд вважає, що позивач звернувся за захистом своїх порушених прав в межах строку позовної давності, відтак, враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 26100,00 грн. за договором від 05.11.2013 та актом від 04.12.2013 здачі приймання технічної продукції є обґрунтованими, правомірними та підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами, наявними в матеріалах справи, - заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 178, 184, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Миру, будинок 14, , р/р 0321 у ДКСУ м. Київ, МФО 820172) на користь Державного підприємства Чернігівський науково дослідний та проектний інститут землеустрою (14000, м. Чернігів, вул. Пятницька, 11-А, , р/р 4252 в ПАТ КредіАгріколь Банк, МФО 300614) 26100,00 грн. основного боргу та 1762,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20.02.2018.

Рішення суду набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.Г. Мурашко

Веб - адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/