ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2018 р. Справа № 911/3557/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Москалика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фарма Старт

(адреса: 03124, м. Київ, бульвар І. Лепсе, буд. 8, код 30117001)

до товариства з обмеженою відповідальністю Фрам Ко

(адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114, код 39443405)

про стягнення 13150266,46 гривень

за участю представників:

позивача ОСОБА_1;

відповідача не зявились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Фарма Старт звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фрам К про стягнення 13150266,46 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з оплати отриманого згідно договору поставки від 21.12.2015 №FRAM CO 2016 товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.12.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.12.2017.

14.12.2017 через канцелярію суду представник позивача подав письмове підтвердження того, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору.

14.12.2017 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

14.12.2017 через канцелярію суду представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом було задоволено. Розгляд справи відкладено на 11.01.2018.

28.12.2017 через канцелярію суду представник позивача подав письмові пояснення щодо відзиву на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2018 постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження. Підготовче засідання відкладено на 25.01.2018.

17.01.2018 через канцелярію суду представник позивача надав докази направлення відповідачу пояснення від 27.12.2018 №1202/8.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.01.2018 постановлено закрити підготовче провадження у справі № 911/3557/17, розгляд справи по суті призначено на 08.02.2018.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали Господарського суду Київської області від 01.12.2017, 14.12.2017, 11.01.2018, 25.01.2018 направлялись відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на адресу, зазначену позивачем у позові, яка відповідає адресі, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до правої позиції, викладеної в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що незявлення відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фарма Старт» (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фрам Ко» (покупець) був укладений договір поставки №FRAM CO 2016, відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобовязується поставити покупцю лікарські засоби, вироби медичного призначення та/або дієтичні (біологічні активні) добавки (товар), а покупець зобовязується прийняти товар та оплатити вартість товару на умовах передбачених цим договором. Поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі заявок покупця на поставку товару (заявка). Умови щодо кількості, асортименту, серії, терміну придатності та ціни товару визначаються у цьому договорі, заявках та відображуються у підписаних сторонами видаткових накладних, які є невідємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Поставка товару здійснюється окремими партіями, кількість, асортимент, та ціна товару яких визначається сторонами шляхом оформлення заявок. Поставка та передача замовленого товару постачальником покупцю здійснюється протягом 3 робочих днів з дати підтвердження заявки постачальником. Постачальник відвантажує товар покупцю зі свого складу, що розташований за адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 8 (місце передачі товару). Товар постачається покупцю на умовах DDPсклад покупця, за адресою Україна, 08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Софіївська-Борщагівка, вул. Леніна 114 (місце поставки), відповідно до умов визначених в заявці (згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року) з урахуванням умов даного договору. Перевезення товару повинно здійснюватися транспортними засобами, який відповідає вимогам щодо зберігання та транспортування лікарських засобів та виробів медичного призначення, в тому числі перевезення товару, що вимагає особливих температурних умов зберігання, повинно здійснюватися тільки спеціально обладнаним транспортним засобом, який має бути оснащений спеціальними рефрижераторними установка, або термоконтейнерами та засобами моніторингу температури. Разом з товаром постачальник передає покупцю один оригінальний примірник видаткової накладної на поставку, підписані уповноваженою особою постачальника та скріплені печаткою постачальника. У видатковій накладній обовязково вказується номер та дата укладення цього договору, а також асортимент, одиниця виміру, загальна кількість, серія, термін придатності, ціна за одиницю та загальна вартість товару. Підписання сторонами видаткових накладних підтверджує виконання постачальником своїх зобовязань за цим договором у частині поставки товару. Передача товару покупцю здійснюється постачальником за умови наявності оригіналу належним чином оформленої довіреності від покупця на особу, що отримує товар, з посилання на номер і дату відповідної видаткової накладної. Датою поставки товару є дата отримання партії товару на складі покупця, що вказана у видатковій накладній. Дата поставки повинна відповідати даті видаткової накладної. Право власності на товар, а також ризик випадкової втрати, знищення та пошкодження товару, переходить від постачальника до покупця в дату поставки товару покупцеві. Датою поставки товару покупцю вважається дата підписання видаткової накладної представником покупця за довіреністю (п.п. 2.1., 2.4., 2.7., 2.8., 2.9., 2.10. договору).

Сторони домовились, що ціна товару, що відображена у видаткових накладних складає: ціну товару згідно прайс-листа з урахуванням знижки та включає вартість тари, маркування, пакування, навантаження, знижки а також транспортні витрати до місця передачі або поставки (п. 2.5. договору). Розмір знижки узгоджується сторонами та фіксується у додатковій угоді до договору. Зменшення ціни товару буде відображено у видаткових накладних або в акті зміни вартості товару. Загальна сума договору складається з ціни товару по всіх видаткових накладних. Оплата товару за цим договором здійснюється на умовах, що узгоджуються сторонами та фіксуються у додатковій угоді до договору. Покупець здійснює оплату товару шляхом здійснення безготівкового банківського переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника, визначений у цьому договорі (п.п. 3.2., 3.4, 3.5., 3.6. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору загальна кількість та асортимент товару визначається на підставі кількості та асортименту товару, погоджених сторонами та вказаних у видаткових накладних. Одиниці виміру для кожного виду товару одна пачка. Загальна кількість поставленого за цим договором товару визначається як сукупність товару, поставленого по всіх видаткових накладних протягом строку дії цього договору.

Відповідно до п. 5.1. договору приймання товару за кількістю, асортиментом. Комплектністю та якістю здійснюється покупцем в момент отримання партії товару від постачальника в обумовленому сторонами місці відповідно до п. 2.5. цього договору. Приймання товару за кількістю та асортиментом здійснюється представником покупця за довіреністю. За комплектністю та якістю на складі покупця.

Відповідно до п. 11.1. договору та пунктом 2 додаткової угоди №15 від 28.09.2016, договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2017 включно, а в частині розрахунків та виконання умов щодо гарантування якості товару до повного виконання сторонами взятих на себе зобовязань згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 1. Додаткової угоди від 12.01.2016 до договору позивач (постачальник) надав відповідачу (покупцю) знижку у розмірі 5% від суми видаткових накладних постачальника у відпускних цінах за умови перевиконання рекомендованого обсягу закупівель за квартал. Дана знижка відображалася у кожні видатковій накладній на товар.

Пунктом 1.2.7. додаткової угоди від 12.01.2016 до договору встановлений строк оплати товару: 50 календарних днів з дати станом на яку наданий звіт, до якого увійшла інформація про реалізацію відповідного товару.

Згідно з пунктом 1.2.6. додаткової угоди від 12.01.2016 до договору встановлені дати, на які подаються звіти про реалізацію товару та строки їх надання, а саме: - звіт станом на 1 число місяця наступного за звітним щодо товару, реалізованого у період з 16-го по останній календарний день місяця (включно) звітного місяця. Подається на 1 число місяця наступного за звітним або на 1-й робочий день, який настає за звітним у випадку, якщо 1-ше число припадає на неробочий день: - звіт станом на 16 число звітного місяця щодо товару, реалізованого з 1-го по 15 день звітного місяця (включно) подається на 16 число місяця або на 1-й робочий день, який настає за звітним у випадку, якщо 16-те число припадає на неробочий день.

На виконання умов договору від 21.12.2015 №FRAM CO 2016 від 21.12.2015 позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 16069740,89 гривень, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представником відповідача без будь-яких заперечень з приводу зазначених у видатковій накладних вартості, кількості та якості поставленого позивачем товару.

На порушення пункту 3.5. договору і пункту 1.2.7. додаткової угоди від 12.01.206 до договору відповідач оплату за поставлений товар у повному обсязі та у визначені строки не здійснив, а оплатив продукцію лише частково. У звязку з цим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 15704737,01 гривень (копії видаткових накладних та довіреностей залучені до матеріалів справи).

З метою часткового погашення вищевказаної суми заборгованості, відповідач 18.05.2017 за накладними про повернення товару №№67257-67258 від 17.05.2017, та №№67259, 67262-67277, 67311, 67333 від 18.05.2017 повернув позивачу частину раніше отриманого товару на суму 2554470,55 гривень.

Таким чином, з урахуванням повернутого товару, саму заборгованості покупця перед постачальником зменшилася і складає 13150266,46 гривень.

З метою врегулювання спору у досудовому порядку, 18.10.2017 за №904/8 і 20.11.2017 №1079/8 позивачем на адресу відповідача були направлені дві претензії з вимогою сплатити заборгованість у сумі 13150266,46 гривень, які залишились без відповіді.

З метою проведення звіряння взаєморозрахунків між позивачем і відповідачем з урахуванням вартості товару, повернутого відповідачем 18.05.2017, на адресу відповідача 23.08.2017 за №756/2 та 11.10.2017 за №880/8 були направлені акти звіряння взаєморозрахунків для підтвердження існуючої заборгованості відповідача перед позивачем на суму 13150266,46 гривень, які залишились без відповіді.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобовязань за договором щодо повної оплати отриманого товару, оплативши товар частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 13150266,46 гривень, у звязку з чим позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 13150266,46 гривень.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правововідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що видаткові накладні, як первинні документи, не можуть підтверджувати заявлені позовні вимоги, оскільки поставка та оформлення видаткових накладних відбулися з порушенням встановленої законом процедури. Зокрема, ряд видаткових накладних не містить мокрого відтиску печатки підприємства, інформації про посаду відповідальної особи відповідача, посилань на реквізити довіреностей. Відповідач зазначає, що позивачем в підтвердження факту здійснення зазначених у позові обсягів поставки товарно-матеріальних цінностей не надано товарно-транспортних накладних. Також, відповідач у своєму відзиві вказує, що наявні в матеріалах справи акти звіряння взаєморозрахунків на суму 13150266,46 гривень не може являтися належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність заборгованості відповідача.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу третього частини другої статті 207 Цивільного кодексу України обовязковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Згідно п. 2.7. договору разом з товаром постачальник передає покупцю один оригінальний примірник видаткової накладної на поставку, підписаний уповноваженою особою постачальника та скріплений печаткою постачальника. У видатковій накладній обовязково вказується номер та дата укладання цього договору, а також асортимент, одиниця виміру, загальна кількість, серія, термін придатності, ціна за одиницю та загальна вартість товару. Підписання сторонами видаткових накладних підтверджує виконання постачальником своїх обовязків за цим договором у частині поставки товару.

На підставі п. 2.8 договору передача товару покупцю здійснюється постачальником за умовами наявності оригіналу належним чином оформленої довіреності від покупця на особу, що отримує товар, з посиланням на номер і дату відповідної видаткової накладної.

Таким чином, умовами договору поставки сторони не погодили вимоги про обовязковість скріплення видаткової накладної печаткою виконавця, а відтак і посилання відповідача на відсутність такої на вищезазначених видаткових накладних є безпідставними. Печатка постачальника присутня на кожній накладній.

Доводи відповідача про те, що видаткові накладні не містять інформації про посаду відповідальної особи відповідача, судом відхиляються, оскільки на кожній видатковій накладній в графі : «Отримав (ла)» рукою уповноваженого працівника відповідача приймальник товару ОСОБА_2 написані: скорочена назва її посади «прийм.» (тобто приймальник), прізвище та ініціали, дата приймання товару та особистий підпис ОСОБА_2 Крім цього, підпис ОСОБА_2 завірений відбитком штампу відповідача з надписом: «ТОВ «Фрам Ко» , «отримано».

Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», передбачає, що первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як вбачається з видаткових накладних та довіреностей до них, копії яких долучені до матеріалів справи, зазначені документи містять всі необхідні реквізити для достовірної ідентифікації уповноваженого представника відповідача, як особи, яка отримала товар за цими накладними від позивача невиконання договору поставки.

Підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним документам у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам Законом, та фіксують факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Таким чином, постачальник належним чином виконав свої зобовязання з поставки товару за договором поставки.

Доказів сплати відповідачем зазначеної заборгованості суду не надано.

У відповідності до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Вимогами ч.1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 86 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів суду та відповідач не спростував належними і допустимими доказами те, що у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за договором у розмірі 13150266,46 гривень.

За таких обставин, в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми основного боргу у сумі 13150266,46 гривень позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Фрам Ко (адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Софіївська Борщагівка, вул. Леніна, буд. 114, код 39443405) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фарма Старт (адреса: 03124, м. Київ, бульвар І. Лепсе, буд. 8, код 301176,46 гривень основного боргу та 197254,00 гривень судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 08.02.2018 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 19.02.2018.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.Д. Лилак