Суд
УХВАЛА

23 лютого 2018 року

м. Київ

справа № Б3/150-12/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги ліквідатора Фізичної особи - підприємця Дригало Л.Б. арбітражного керуючого Щербаня О.М.

на ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017

та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Фізичної особи-підприємця Дригало Людмили Борисівни

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2012 порушено провадження у справі № Б3/150-12/24 про банкрутство фізичної особи - підприємця Дригало Л.Б.

Постановою Господарського суду Київської області від 03.04.2013 у справі № Б3/150-12/24, зокрема, визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2017 у справі № Б3/150-12/24 задоволено заяву ліквідатора банкрута від 31.05.2017 № 150/86 про надання згоди на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; надано згоду ліквідатору банкрута на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; задоволено заяву ТОВ "ФК "Форінт" від 06.06.2017 про заміну кредитора на правонаступника; замінено кредитора ФОП Дригало Л.Б. - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Форінт" (далі за текстом - ТОВ "ФК "Форінт") (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, оф. 212; ); зобов'язано ліквідатора банкрута внести зміни до реєстру вимог кредиторів ФОП Дригало Л.Б., враховуючи здійснену даною ухвалою заміну кредитора на його правонаступника; вирішено інші процесуальні питання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції у відповідній частині, ТОВ "ФК "Форінт" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, з проханням скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 у справі № Б3/150-12/24 в частині надання дозволу на реалізацію майна банкрута, що є забезпеченням вимог кредитора ТОВ "ФК "Форінт".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № Б3/150-12/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Форінт" задоволено. Скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 у справі № Б3/150-12/24 в частині задоволення заяви ліквідатора банкрута від 31.05.2017 № 150/86 про надання згоди на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"; надання згоди ліквідатору банкрута на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Прийнято в цій частині нове рішення: "Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора банкрута від 31.05.2017 № 150/86 про надання згоди на продаж майна ФОП Дригало Л.Б., що є предметом забезпечення вимог ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (процесуальним правонаступником якого у справі № Б3/150-12/24 є ТОВ "ФК "Форінт") ".

24.10.2017 згідно штампу реєстрації вхідної кореспонденції №99-35/5339/17 через Київський апеляційний господарський суд ліквідатором ФОП Дригало Л.Б. арбітражним керуючим Щербанем О.М. подана касаційна скарга на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № Б3/150-12/24, з проханням скасувати останню, а ухвалу Господарського суду Київської області від 20.09.2017 у даній справі залишити в силі.

На підставі п. 5 ст.31, пп. 6 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України), в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України №38-р від 15.12.2017 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду передано вказану касаційну скаргу разом зі справою № Б3/150-12/24.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 на розгляд Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г., - передано вказану касаційну скаргу.

Підпунктом 11 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дослідивши касаційну скаргу ліквідатора ФОП Дригало Л.Б. арбітражного керуючого Щербаня О.М., колегія суддів дійшла до висновку про відмову у її прийнятті, виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Відповідно п. 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України (в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Господарського суду Київської області від 03.04.2013 у справі № Б3/150-12/24 ФОП Дригало Л.Б. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Пунктом 11 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відтак, провадження у справі про банкрутство ФОП Дригало Л.Б. повинно здійснюватись у редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 року № 4212-VI.

Норми Закону про банкрутство визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Частиною 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним, і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

Така правова позиція щодо порядку застосування положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладена у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №916/2019/13, від 18.11.2015 у справі №910/15007/14, від 27.01.2016 у справі №Б11/009-12, від 27.01.2016 у справі №922/4908/13, від 07.12.2016 у справі №922/952/13-г та від 25.05.2017 у справі №925/2063/13.

Відтак, можливість касаційного оскарження судового рішення апеляційної інстанції, прийнятого за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про надання дозволу на реалізацію майна банкрута, що є забезпеченням вимог кредитора, згідно положень ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачена.

З наведеного колегія суддів приходить до висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № Б3/150-12/24, у відповідності ч. 3 ст. 8 Закону України, касаційному оскарженню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 234, 235, 287, п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, ч.3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ліквідатора Фізичної особи - підприємця Дригало Л.Б. арбітражного керуючого Щербаня О.М. на постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2017 у справі № Б3/150-12/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко