ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/4064/16

Господарський суд Київської області у складі головуючої судді Мальованої Л.Я., суддів Ейвазової А.Р., Лилака Т.Д. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

За позовом Публічного акціонерного товариства Обухівське, Київська обл.,

м. Обухів

до Головного управління Держкадастру в Киівскій обл., м. Київ

третя особа 1) ОСОБА_1

третя особа 2) Товариство з обмеженою відповідальністю Роза-Л

про визнання незаконним та скасування наказу

Представники сторін:

позивача ОСОБА_2;

відповідача не зявився;

третя особа 1 не зявився;

третя особа 2 не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Київський обл. №10-3619/15-16сг від 12.03.2016 року та скасування в поземельній книзі запису про надання земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0002 у приватну власність.

28.02.2018 року до загального відділу суду від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 911/4064/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/2650/17 за позовом ПАТ «Обухівське» до Обухівської районної державної адміністрації Київської області та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ФОП ОСОБА_3 та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним та скасування Розпорядження № 365 «Про затвердження проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства «Обухівське» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Нещерівської та Першотравенської сільських рад» від 08.12.2015.

Розглянувши подане клопотання колегія суддів зазначає, що до клопотання фактично не додано копію ухвали про відкриття апеляційного провадження, вказані справи не є взаємоповязаними, тому рішення у справі № 911/2650/17 не може вплинути на розгляд даної справи, а інших підстав які б унеможливлювали розгляд справи № 911/4064/16 не наведено.

З огляду на вищевикладені обставини та враховуючи те, що статтями 227, 228 ГПК України визначено виключний перелік підстав для зупинення провадження у справі, тому суд відмовляє в задоволені клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача та третіх осіб в засідання суду не зявились, хоча про місце і час розгляду справи були належним чином повідомлені судом, про причини неявки не повідомили суд належним чином.

Згідно до частин 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене, відповідач та треті особи вважаються повідомленими про відкриття провадження у справі та призначене судове засідання належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, тому судове засідання проводиться за їх відсутності.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.1.1 Статуту публічного акціонерного товариства "Обухівське", затвердженого зборами акціонерів публічного акціонерного товариства "Обухівське" протокол №9 від 18.10.2013, публічне акціонерне товариство "Обухівське" є правонаступником відкритого акціонерного товариства "Обухівське", що засноване рішенням Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області від 05.05.2006 №14-25-7/1 шляхом перетворення державного підприємства радгоспу-комбінату "Обухівський" у відкрите акціонерне товариство "Обухівське" відповідно до законів України "Про приватизацію державного майна" та "Про господарські товариства".

Як вбачається з державного Акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003263 від 13.02.1996 виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №284, радгоспу-комбінату "Обухівський" було передано в користування 1327,0 га землі в межах згідно з планом користування для сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ст.108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходить усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Абзацами 2 та 3 пункту 8 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України визначено, що члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.ч. 3, 5 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Розпорядженням Обухівської районної держадміністрації Київської області від 28.03.2012 №385 "Про надання дозволу на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Обухівської міської, Першотравеньської та Нещерівської сільських рад" надано дозвіл на розроблення проекту приватизації земель публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, що перебувають у постійному користуванні цього товариства, згідно з державними актами на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №№003264, 003262, 003263.

28.05.2012 р. між ПАТ «Обухівське» та ФОП ОСОБА_3 було укладено договір на створення (передачу) науково-технічної документації № 6-1, відповідно до якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання робіт по розробці проекту землеустрою щодо приватизації земель ПАТ Обухівське в адміністративних межах Першотравенської, Нещерівської сільських рад та Обухівської міської ради, Обухівського району Київської області.

Проте, ФОП ОСОБА_3 виготовила Проект приватизації земель ПАТ «Обухівське» на замовлення сторонніх осіб, а не за замовленням Позивача.

Виготовлений ФОП ОСОБА_3 проект приватизації земель ПАТ «Обухівське» не погоджений землекористувачем жодним чином і не містить рішень, щодо припинення Позивачу права постійного користування земельними ділянками на підставі Державних актів серії ІІ-КВ № № 003262, 003263, 003264.

Таким чином, Відповідач, не припинивши право Позивача на постійне користування земельною ділянкою і, видаючи наказ про передачу у власність Третьої особи-1 земельної ділянки, яка вже знаходиться в користуванні юридичної особи, діяв незаконно, з перевищенням своїх повноважень.

Ухвалою господарського суду від 05.06.2014 у справі № 911/2149/14 у якості забезпечення позову Відповідачу було заборонено здійснювати будь-які дії та приймати буд-які рішення з питань надання дозволу на розробку проектів землеустрою, розробки проектів землеустрою, затвердження або погодження будь-якої технічної документації та/або проектів землеустрою щодо земель, які знаходяться в постійному користуванні Публічного акціонерного товариства «Обухівське» на підставі: державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003262, виданого 13.02.1996 року Першотравенською сільською радою Обухівського району Київської області; державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263, виданого 13.02.1996 року Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області; державного акта на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003264, виданого 19.02.1996 року Обухівською міською радою Обухівського району Київської області.

Враховуючи вищевикладене, Позивач вважає, що Відповідач 12.03.2016 року видав Наказ про надання земельної ділянки у власність № 10-3619/15-16-сг з порушення норм діючого законодавства України, яким порушив право Позивача володіти та користуватися частиною землі, що належить Позивачу відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 13.02.1996 р., в звязку з чим даний Наказ має бути визнаний судом недійсним.

Земельна ділянка за кадастровим номером :05:002:0002 є частиною земельної ділянки, що належить Позивачу відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ № 003263 від 13.02.1996 р. виданого Нещерівською сільською радою Обухівського району Київської області, з метою відновлення становища, яке існувало до порушення прав Позивача, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав відповідно до пункту б) частини 3 статті 152 ЗК України та пункту 4 частини 2 статті 16 ЦК України у разі скасування незаконного наказу, що видав Відповідач, необхідно скасувати запис у Поземельній книзі про надання земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0002 у приватну власність.

Заперечуючи проти позовних вимог, Головне управління Держгеокадастру у Київській області зазначає про те, що в Управлінні Держгеокадастру в Обухівському районі Київської області, як місцевому фонді документації із землеустрою, відсутня будь-яка землевпорядна документація щодо передачі земель радгоспу-комбінату "Обухівський" саме Відкритому акціонерному товариству "Обухівське" чи Публічному акціонерному товариству "Обухівське" у користування. Також, відповідач вказує, що земельні ділянки не сформовані, не мають державної реєстрації у Державному земельному кадастрі відповідно до статті 79-1 Земельного кодексу України, зокрема відсутні координати поворотних точок меж земельних ділянок; земельним ділянкам не присвоєно кадастрові номери; відомості щодо перебування в користуванні Публічного акціонерного товариства "Обухівське" земельних ділянок на території Нещерівської сільської ради в Державному земельному кадастрі відсутні, а інвентаризація земель, які неодноразово вилучались із користування товариства жодного разу не проводилась.

З посиланням на наведене, відповідач зауважує, що ідентифікувати земельні ділянки, які передавались в користування радгоспу-комбінату "Обухівське", та які на даний час фактично перебувають у користуванні Публічного акціонерного товариства"Обухівське", неможливо.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 2 пункту 8 Перехідних положень Земельного кодексу України члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Зазначене право за вказаними особами визнано законом та не залежить від волі юридичної особи сільськогосподарського акціонерного товариства, а відтак, передача земельної ділянки у власність особі, яка має право на земельну частку (пай), в порядку приватизації не потребує ані погодження попереднього користувача (сільськогосподарського акціонерного товариства), ані попереднього вилучення земельної ділянки у такого користувача рішенням повноважного органу.

Згідно частини 3 вказаного пункту 8 при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які були передані в оренду із земель державної чи комунальної власності або які на час набрання чинності Земельним кодексом України належали цим підприємствам на праві колективної власності чи перебували у постійному користуванні, за винятком земель, що не підлягають приватизації або залишаються у державній чи комунальній власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 25 Земельного кодексу України (у відповідній редакції), було передбачено, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Частиною 2 статті 25 Земельного Кодексу України визначено, що рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій.

Названою статтею також визначено, що землі у приватну власність особам, зазначеним у частині 1 цієї статті, передаються безоплатно; площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд); особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості); при обчисленні розміру земельної частки (паю) враховуються сільськогосподарські угіддя, які перебували у постійному користуванні державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, за винятком земель, що залишаються у державній та комунальній власності. Загальний розмір обчисленої для приватизації площі сільськогосподарських угідь поділяється на загальну кількість осіб, зазначених у частині першій цієї статті; вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Згідно з приписами частин 3, 4, 5 статті 118 Земельного Кодексу України "Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами", до якої також відсилає п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадяни - працівники державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонери з їх числа, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні цих підприємств, установ та організацій, звертаються з клопотанням про приватизацію цих земель до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Передача земельних ділянок у власність громадянам - працівникам державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, а також пенсіонерам з їх числа провадиться після затвердження проекту приватизації земель у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до приписів частини 2 статті 122 Земельного кодексу України у тій же редакції, до якої відсилають положення наведеної вище статті 118 Земельного кодексу України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, обласні, районні ради передають земельні ділянки у власність або у користування з відповідних земель спільної власності територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з частиною 3 тієї ж статті районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (частина 4 статті 122 Земельного кодексу України).

Наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3619/15-16-сг від 12.03.2016 р. Про надання земельної ділянки у власність було видано відповідно до п. 8 Перехідних положень Земельного кодексу України ст.ст. 15-1, 25, 79-1, 118, 122 Земельного кодексу України, Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Держгеокадастру від 03.03.2015 р. № 24.

Даним наказом вирішено надати гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 4,1198 га (кадастровий номер :05:002:0002) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області; право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :05:002:0002) виникає з моменту державної реєстрації цього права та формуються відповідно до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Публічне акціонерне товариство "Обухівське" стверджує, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0002, яка надана у приватну власність ОСОБА_1 згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-3619/15-16-сг від 12.03.2016 р., знаходиться в межах земельної ділянки площею 1327,0 га на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області, що перебуває в постійному користуванні позивача згідно Державного акта на право постійного користування серії ІІ-КВ № 003263 від 13.02.1996 р. та була надана в постійне користування радгоспу-комбінату "Обухівський".

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 57918722 від 22.04.2016 р. земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0002, площею 4,1198 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою Київська область, Обухівський район, селищна рада Нещерівська належить на праві приватної власності ОСОБА_1, підставою виникнення права власності зазначено наказ серія та номер: 10-3619/15-16-сг, виданий 12.03.2016, видавник - Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

Як вбачається з додатку 1 до проекту приватизації земель Публічного акціонерного товариства "Обухівське" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва щодо передачі у приватну власність земельних ділянок громадянам в кількості 34 осіб, до числа вказаних громадян, зокрема, відноситься ОСОБА_1 (номер земельної частки (паю) 19).

Згідно схеми розташування земельних ділянок на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області земельна частка (пай) № 19 має загальну площу 4,1198 га.

Відповідно до статті 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв). Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Формування земельних ділянок шляхом поділу та об'єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюється за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв'язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об'єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером :05:002:0002 здійснена на підставі документації із землеустрою та передана у власність ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 25, 79-1, 118 Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Закону України "Про державний земельний кадастр".

Таким чином, посилання ПАТ "Обухівське" на порушення оспорюваним наказом загальних норм статті 116 Земельного кодексу України є безпідставним, оскільки в даному випадку спірні правовідносини сторін регулюються вищенаведеним спеціальним законодавством, яке регламентує порядок приватизації державних земель, і відповідно має пріоритетне застосування.

Законодавством не передбачено співвідношення приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств із приватизацією самих підприємств, яке відбувається шляхом перетворення у ВАТ за рішенням загальних зборів.

До того ж, спір у справі щодо права користування земельною ділянкою, на захист якого позивачем подано даний позов, фактично існує між позивачем та громадянином ОСОБА_1, який є власником спірної земельної ділянки, у звязку з чим дана особа мала б бути відповідачем у даній справі, а сама справа мала б розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Якщо у розгляді справи господарським судом буде з'ясовано, що іншим або належним відповідачем у ній мала б бути особа, яка згідно з процесуальним законом не може бути учасником судового процесу в господарському суді, а позивач наполягає на розгляді відповідної справи саме господарським судом, останній не вправі ні залучати відповідну особу до участі у справі, ані припиняти провадження в ній, а повинен розглянути справу стосовно того відповідача, якому пред'явлено позовну вимогу, та прийняти рішення по суті справи (в тому числі про відмову в позові, якщо відповідач є неналежним). Вказана позиція викладена у пункті 1.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Таким чином, оскільки відповідачем за позовом мала б бути інша особа, а саме громадянин ОСОБА_1, а спір про право на земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0002 повинен розглядатися в порядку цивільного судочинства, то вказане є підставою для відмови позивачу в позові.

Враховуючи вищевикладене, позовна вимога про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність № 10-3619/15-16-сг від 12.03.2016 р. є необґрунтованою, безпідставною та не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування запису в Поземельній книзі про надання земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0002 у приватну власність судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 51 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17.10.2012 внесення відомостей до Поземельної книги в електронній формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру.

Пунктом 61 Порядку визначено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування із зазначенням дати та підстави для скасування, посади, прізвища, ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Відповідно до п. 113 даного Порядку, після отримання від органу державної реєстрації прав інформацї в порядку інформаційного обміну Державний кадастровий реєстратор протягом двох робочих днів з моменту її отримання перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру відомостям про земельну ділянку, внесеним до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, шляхом безпосереднього доступу до цього Реєстру та у разі: невідповідності зазначених відомостей повідомляє про це суб'єкт, який здійснює повноваження у сфері державної реєстрації прав, за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; відповідності відомостей вносить інформацію про власників, користувачів земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до Поземельної книги в електронній (цифровій) та паперовій формі.

Таким чином, відповідач не може самостійно внести до Поземельної книги запис про скасування права, тобто без отримання від органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну.

Враховуючи викладене та те, що позовна вимога про скасування запису в Поземельній книзі про надання земельної ділянки за кадастровим номером :05:002:0002 у приватну власність є похідною від вимоги про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області про надання земельної ділянки у власність № 10-3619/15-16-сг від 12.03.2016 р., позовна вимога не підлягає задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 05.03.2018 року.

Головуючий суддя Л.Я. Мальована

Суддя Т.Д. Лилак

Суддя А.Р. Ейвазова