ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д м о в у у в і д к р и т т і п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

05 березня 2018 року

Справа № 926/656/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Миронюка С.О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт»

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення

з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬКАСАР КІМ»

заборгованості у розмірі 35 839, 68 грн.

Представники сторін не викликались

В С Т А Н О В И В :

28.02.2018 р. до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт» з вимогою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬКАСАР КІМ» заборгованості за неналежне виконання зобов'язань за Договором № Ц-10 від 16.05.2017 р. в сумі 35 839, 68 грн., з яких: 26 910,00 грн. основна заборгованість, 6 003,50 грн. пеня, 665,74 грн. 3% річних та 2 260,44 грн. інфляційні втрати.

Заяву обґрунтовано невиконанням зі сторони боржника умов Договору № Ц-10 від 16.05.2017 р. в частинні оплати вартості цегли КРПр М100. На цій підставі позивачем нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати за період з 03.06.2017 р. по 26.02.2018 р.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини першої статі 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов’язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються (п.4 ч.2); перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (п.5 ч.2). До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.3).

Як вбачається з Договору № Ц-10 Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬКАСАР КІМ» здійснює попередню оплату кожної партії товару, згідно виставленого рахунку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт».

При цьому, заявником, в порушення вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та пункту 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, не надано суду доказів на підтвердження отримання рахунків на оплату товару, як те передбачено в п. 3.1. Договору № Ц-10 від 16.05.2017 р.

Таким чином, заявником не повністю зазначено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, не додано та не вказано переліку доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги щодо видачі судового наказу в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 26 910,00 грн.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніт» просить видати судовий наказ не лише на суму боргу за Договором, але й на пеню та втрати від інфляції та 3 % річних.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитору зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, вимоги про стягнення передбачених частиною другою статті 625 ЦК України інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошових зобов'язань хоча й мають грошовий характер, але за своєю правовою природою не є основним зобов'язанням і боргом за Договором.

За приписами статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред'явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов'язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Судом встановлено, що у заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені, 3% річних та втрат від інфляції, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за Договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог щодо стягнення з боржника суми основного боргу в розмірі 26 910,00 грн. на підставі п. п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, а щодо стягнення 6 003,50 грн. пені, 665,74 грн. 3% річних та 2 260,44 грн. інфляційних втрат – на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Тоді як, згідно ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. ст. 147-148, 150-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, –

УХВАЛИВ:

1. У видачі судового наказу Товариству з обмеженою відповідальністю «Граніт» за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬКАСАР КІМ» заборгованості в сумі 35 839, 68 грн. відмовити.

2. Копію ухвалу направити заявнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Ухвала набрала законної сили "05" березня 2018 року та може бути оскаржена.

Суддя С.О. Миронюк