номер провадження справи 24/180/17
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 Справа № 908/2634/17

м. Запоріжжя

Суддя Господарського суду Запорізької області (вул. Гетьманська,4, м. Запоріжжя, 69001) Азізбекян Тетяна Анатоліївна, при секретарі Соловйовій А.С., розглянувши господарську справу № 908/2634/17

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (72318, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, буд. 47-А, )

про стягнення 523, 34 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - Остапенко В.М., довіреність № 14-66 від 14.04.17;

від відповідача - не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" із позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" 523 грн. 34 коп., у т.ч. 466 грн. 14 коп. 3% річних та 57 грн. 20 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 13-300-РО, укладеного сторонами 04.01.2013.

За результатами автоматизованого розподілу справу № 908/2634/17 за цим позовом визначено для розгляду судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 26.12.2017 порушено провадження у справі № 908/2634/17, присвоєно справі номер провадження 24/180/17, розгляд справи призначено на 12.02.2018 11-00.

Судове засідання 12.02.2018, відповідно до вимог ст. 222 ГПК України, здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд відкрив підготовче засідання.

Суд оголосив склад суду, права та обов'язки сторін, з'ясував питання щодо відводів складу суду, заяв та клопотань. Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні 12.02.2018 присутній представник позивача повністю підтримав позов, з підстав, викладених у позовній заяві.

Вислухавши представника позивача, суд закрив підготовче судове засідання та призначив справу до розгляду по суті.

Суд з'ясував обставини справи та дослідив докази.

По закінченні судового засідання 12.02.2018 суд оголосив перерву до 21.02.2018 12-40.

13.02.2018 від відповідача у справі надійшла заява про визнання позовних вимог.

В судовому засіданні 21.02.2018 суд продовжив розгляд справи по суті.

Представник позивача підтримав позов повністю.

Після заключного слова представника позивача, суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Після виходу з нарадчої кімнати, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення про задоволення позову повністю, повідомив строк виготовлення повного тексту рішення та роз'яснив порядок і строк його оскарження.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Мелітопольгаз»" (надалі - покупець, відповідач) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 13-300-РО (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 цього договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ, на умовах цього договору.

Пунктом 2.1 договору визначено кількість та якість газу.

Відповідно до п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Розділом п'ятим договору визначено ціну газу.

Згідно п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа наступного за місцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

До договору сторонами укладено вісімнадцять додаткових угод, якими у т.ч. змінювалась кількість та якість газу, ціна та п. 6.1 договору.

Згідно додаткової угоди № 18 до договору від 30.06.2015, договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року (включно), а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного виконання.

На виконання умов договору, в період з січня 2013 по червень 2015, позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 1 156 035 грн. 06 коп.., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, за відповідний період, копії яких містяться в матеріалах справи.

Враховуючи, що відповідач оплату за переданий позивачем газ здійснював несвоєчасно, останній звернувся до суду із цим позовом про стягнення 57 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 466 грн. 14 коп. 3% річних.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення зобов'язань (цивільних прав та обов'язків) є, зокрема, договір.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. (Аналогічна норма міститься і у ст. 526 Цивільного кодексу України.). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правовідносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу природного газу № 13-300-РО від 04.01.2013 та додатковими угодами до договору.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач, в порушення п. 6.1. договору, несвоєчасно сплачував за поставлений позивачем природний газ за період січень 2013-червень 2015, у зв'язку із чим, за відповідачем виникло прострочення оплати.

Судом перевірено розрахунок позивача щодо прострочення здійснення відповідачем оплат за вказаним договором за заявлений період. Розрахунок судом визнано правомірним.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати поставленого природного газу за період січень 2013-червень 2015, позивачем нараховано відповідачу 466 грн. 14 коп. 3% річних та 57 грн. 20 коп. інфляційних втрат.

Судом перевірено розрахунок позивача вказаних сум, доданий до позовної заяви. Розрахунок визнаний судом вірним.

До того ж, відповідач у заяві від 13.02.2018 визнав позовні вимоги повністю.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено правомірність заявлених позовних вимог.

Судом задовольняються позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" 466 грн. 14 коп. 3% річних та 57 грн. 20 коп. інфляційних втрат за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 13-300-РО, укладеного сторонами 04.01.2013.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог після початку розгляду справи по суті, судовий збір за позовом в сумі 1 600 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 74, 80, 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мелітопольгаз" (72318, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Чкалова, буд. 47-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, ) 466 (чотириста шістдесят шість) грн. 14 коп. 3 % річних, 57 (п'ятдесят сім) грн. 20 коп. інфляційних втрат та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 17.5 Розділу ХI Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 03.03.2018.

Суддя Т.А. Азізбекян