ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"01" березня 2018 р.                      Справа № 911/378/17

Суддя Лопатін А.В., розглянувши матеріали

позовної заяви           Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго», м. Чернігів

до                               Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», Київська область, м. Славутич

про                               визнання недійсним правочину

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/378/17 за заявою Дочірньої компанії “Газ України” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 06.07.2017 р.

26.02.2018 р. Публічне акціонерне товариство «Чернігівобленерго» звернулось до суду з позовною заявою до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” про визнання недійсним правочину.

Відповідно до частини четвертої статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону N 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ.

З огляду на вищевказане, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.02.2018 р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» з вимогами до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” передано до розгляду судді Лопатіну А.В., в провадженні якого перебуває справа № 911/378/17 про банкрутство Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства”.

Разом з тим, проаналізувавши долучені до матеріалів позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» та проаналізувавши чинне законодавство, судом встановлено наступне:

Частиною шостою статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач зобов’язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 172 ГПК України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов'язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення. Такий самий обов'язок покладається на позивача у разі залучення судом до участі у справі іншого відповідача, заміни неналежного відповідача, залучення або вступу у справу третьої особи.

Водночас, звертаючись з позовною заявою з вимогами до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” (боржник у справі № 911/378/17), яка підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство, позивачем сплачено судовий збір у розмірі, що не відповідає вимогам Закону щодо ставки судового збору за подання до суду заяви, яка підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини другої ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 3 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Так, відповідно до пп. 10 п. 2 частини другої статті 4 вказаного Закону за подання до господарського суду, зокрема заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство сплачується судовий збір – 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, позивач мав би сплатити судовий збір у розмірі 3524,00 грн., проте, останнім сплачено лише 1762,00 грн., на підтвердження чого, долучено до позовної заяви платіжне доручення від 22.02.2018 р. № 3214.

Відповідно до частини першої ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п’яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що позовну заяву з вимогами до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” про визнання недійсним правочину, яка підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” Публічним акціонерним товариством «Чернігівобленерго» подано з недотриманням вимог статей 164, 172 ГПК України, так як, надано докази сплати судового збору в меншому розмірі ніж передбачено Законом, що відповідно до статті 174 ГПК України є підставою для залишення вказаної позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 164, 172, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України та Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, суд

ухвалив:

1. Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» з вимогами до Комунального підприємства “Управління житлово-комунального господарства” про визнання правочину недійсним залишити без руху.

2. Запропонувати Публічному акціонерному товариству «Чернігівобленерго» в строк до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду документів, які підтверджують здійснення доплати судового збору в розмірі 1762,00 грн.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Дата підписання 01.03.2018 р.

Суддя                                 А.В. Лопатін