ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. Справа №922/3439/17

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Довбиш А.Ю.,

за участю представників:

позивача (у режимі відеоконференції) ОСОБА_1, за довіреністю №14-219 від 26.12.2017 року (адвокат свідоцтво №244 від 17.11.2003 року, ордер серія АА№132685 від 15.12.2017 року);

відповідача ОСОБА_2, свідоцтво серія ПТ №1588 від 04.01.2017 року, ордер ПТ№003612 від 11.01.2018 року;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, свідоцтво серія ДН№4925 від 27.12.2017 року; за довіреністю №ДР-228-1217 від 29.12.2017 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ, (вх.№45Х/1-40) на рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2017 року по справі №922/3439/17,

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ,

до Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, смт. Печеніги, Харківська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», м.Харків,

про розірвання договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Печенізької районної державної адміністрації Харківської області, в якому просило суд розірвати договір від 13.05.2011 року №14/1205/11, укладений між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області. До стягнення також заявлені витрати зі сплати судового збору.

Як зазначав позивач, відповідач узятих на себе зобовязань за договором не виконав обєкт не добудував, що підтверджується рішенням по справі №922/1971/17, тобто мають місце істотні порушення умов договору, що в силу приписів ст. 651 Цивільного кодексу України є підставою для його розірвання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.12.2017 року у справі №922/3439/17 (повне рішення складено 11.12.2017 року, суддя Сальнікова Г.І.) у позові відмовлено повністю.

Рішення мотивовано тим, що позивачем належним чином не доведено наявність істотних порушень умов договору відповідачем та завданої цими порушеннями шкоди, внаслідок яких позивача значною мірою було позбавлено того, на що він розраховував при укладенні договору. При цьому, судом враховано те, що побудова та введення в експлуатацію обєкта газопроводу за спірним договором є проектом державного рівня, закріпленого розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про добудову підвідних газопроводів» №1001-р від 26.08.2009 року.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2017 року та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім того, апелянт просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що укладаючи договір, компанія (позивач у справі) розраховувала, що замовник (відповідач у справі) добудує обєкт газопостачання «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р>_0,6 МПа до ШРП с. Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук», введе його в експлуатацію у 2012 році та поверне компанії грошові кошти в сумі 2446350,00 грн., отримані на добудову обєкту. Однак, як вказує позивач декларація про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрована Інспекцією ДАБК у Харківській області 19.08.2013 року за №ХК78 свідчить про той факт, що в експлуатацію введено лише частину газопроводу, а саме 2,268 км газопроводу високого тиску із запланованих 8,375 км. Це також підтверджує той факт, що даною декларацією вводиться в експлуатацію не весь обєкт, зазначений в п.1.1. договору, а лише його частина. Тобто, має місце невиконання відповідачем прийнятого на себе зобовязання, а компанія не отримала того на що розраховувала при укладені договору і вказане є істотним порушенням умов договору та підставою для його розірвання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.01.2018 року відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду; встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони можуть подати до суду відзиви, документи в обґрунтування своїх вимог та заперечень по справі.

23.01.2018 року від представника третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№816), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об'єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у звязку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Від відповідача також надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№876 від 24.01.2018 року), в якому вказує, що розірвання договору є неможливим, оскільки фактично обєкт газопроводу вже побудований, грошові кошти позивача витрачені за їх цільовим призначенням та освоєні в повному обсязі. Невиконаною залишається лише невелика частина предмету договору, а саме введення частини обєкта в експлуатацію. Зазначає, що посилання позивача на те, що відповідач не надав інформації щодо обставин які унеможливлюють виконання договору та продовжує ухилятись від вчинення необхідних, своєчасних дій для виконання умов договору є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Ухвалою суду від 30.01.2018 року у звязку з технічними проблемами, що унеможливили приймати участь представнику позивача у розгляді справи в режимі відеоконференції, було оголошено перерву.

У подальшому, ухвалою суду від 12.02.2018 року розгляд справи було перенесено на 20.02.2018 року про що учасників справи повідомлено шляхом направлення відповідної ухвали за адресами та телефонограмами.

У судовому засіданні 20.02.2018 року представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Представник відповідача та представник третьої особи проти позиції скаржника заперечували з підстав викладених у відзивах.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзивах на неї доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення учасників справи, повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 року №1001-р «Про добудову підвідних газопроводів» із змінами і доповненнями внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 року №1881-р (далі - Розпорядження), 31.05.2011 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та замовником будівництва обєкта газопостачання - Печенізькою районною державною адміністрацією Харківської області укладено договір №14/1205/11

Згідно п. 1.1. договору Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», відповідно до Розпорядження та на умовах договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу та погодженого Мінпаливенерго України «Переліку обєктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та графіку фінансування спорудження обєкта газопостачання (додаток 1), здійснює фінансування добудови (будівництва) обєкта газопостачання: «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р>_0,6 МПа до ШРП с. Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук» (далі - об'єкт), а замовник зобовязується здійснити добудову (будівництво) обєкта, забезпечити передачу його, як цілісного обєкта у державну власність та введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову (будівництво) обєкта.

23.07.2012 року між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року відповідно до якої, сторони виклали предмет договору в наступній редакції: «п.1.1. Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», відповідно до Розпорядження та на умовах цього договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу «Переліку обєктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та графіку фінансування спорудження обєкта газопостачання (додаток 1), здійснює фінансування добудови обєкта газопостачання: «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р>_0,6 МПа до ШРП с. Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук» (далі - об'єкт), а замовник зобовязується здійснити добудову обєкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, забезпечити передачу його, як цілісного обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову обєкта.».

Згідно з п.п. 2.2.1, 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. додаткової угоди №1 від 23.07.2012 року до договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року, Нафтогаз має право контролювати цільове використання грошових коштів замовником, переданих йому за цим договором; у будь-який час вимагати всі відомості про виконання умов цього договору та договорів, укладених на виконання цього договору, а також необхідні підтверджуючі документи, в тому числі копії всіх договорів, укладених на виконання цього договору; вимагати та отримувати на підтвердження виконання замовником договору, в тому числі звіт про використання коштів (додаток 2). У випадку наявності зауважень до зазначених документів надавати пропозиції щодо їх усунення; у разі виявлення Нафтогазом випадків нецільового використання замовником коштів, Нафтогаз має право вимагати від замовника негайного повернення суми грошових коштів, використаних не за призначенням відповідно до договору.

Пунктом 2.1.1 в редакції додаткової угоди №1 від 23.07.2012 року визначено, що Нафтогаз зобовязався при наявності можливості здійснити фінансування добудови обєкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Компанії на відповідний період, згідно з додатком №1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів за рахунок замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству України.

Пунктом 2.1.2. вищезазначеної додаткової угоди встановлено, що Нафтогаз зобовязується щоквартально на звітну дату та в місячний термін після завершення робіт по добудові обєкта в установленому порядку оформити акти звірки взаємних розрахунків із замовником з підтвердженням заборгованості замовник перед Нафтогазом у сумі здійсненого Нафтогазом фінансування.

Замовник у свою чергу відповідно до п.п. 2.3.1.-2.3.16 додаткової угоди №1 від 23.07.2012 року зобовязаний: забезпечити виконання всіх належних дій для добудови обєкта у відповідності до діючого законодавства України та умов договору, в тому числі отримання необхідних дозвільних документів та розробку проектно-кошторисної та іншої документації, надання підтверджуючих документів щодо права власності замовника на інші частки обєкта та введення в експлуатацію обєкта і передачу його у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс відповідного спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації, яке здійснює ліцензійну діяльність на території розташування обєкта, згідно з діючим законодавством України; у будь-який час на вимогу Нафтогаз надавати усю інформацію про виконання умов цього договору, а також всіх інших документів і матеріалів, пов'язаних з виконанням цього договору; щомісячно, не пізніше 15 (пятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним, а також після повного виконання зобовязань за договором, надавати Нафтогазу інформаційну довідку про виконання договору та звіт про використання коштів за формою згідно з додатком 2, підписаний уповноваженими відповідальними особами замовника і завірений його печаткою, та реєстр платежів, здійснених Нафтогазом на добудову обєкта, завірений відділенням державного казначейства або уповноваженого банку. У разі неможливості виконання договірних зобовязань повідомити Нафтогаз протягом 3 (трьох) робочих днів з дати виникнення обставин, що перешкоджають виконанню договору, з обовязковим зазначенням цих обставин, для прийняття спільного з Нафтогазом рішення щодо подальшого виконання договору; у випадку наявності зауважень Нафтогазу до наданих замовником документів своєчасно вживати всіх необхідних заходів щодо усунення зауважень та врахування пропозиції; своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову обєкта газопостачання для забезпечення повернення позивачеві в установлений даним договором термін суми грошових коштів, перерахованих позивачем на добудову обєкта газопостачання; протягом року, наступного за роком введення обєкта в експлуатацію, повернути позивачу, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок, суму грошових коштів, отриманих від позивача на добудову обєкта; щоквартально на звітну дату та в місячний термін після завершення робіт по добудові обєкта в установленому порядку оформити відповідні акти звірки взаємних розрахунків, з підтвердженням суми заборгованості замовника перед Нафтогазом у обсязі здійсненого Нафтогазом фінансування на окремий рахунок замовника.

Відповідно до п.3.1 договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року загальний обсяг фінансування за цим договором (ціна договору) складає 2446350,00 грн.

Цей договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення позивачеві суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови обєкта згідно з договором (п. 7.1 договору).

Згідно з графіком фінансування спорудження обєкта газопостачання, обсяг фінансування за рахунок коштів Нафтогазу, необхідний для введення обєкту в експлуатацію становить 2446350,00 грн., строк введення в експлуатацію 2012 року.

Так, на виконання умов п.п. 1.1., 3.1. договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року позивач 16.10.2012 року та 18.10.2012 року перерахував Печенізькій районній державній адміністрації грошові кошти на загальну суму 2446350,00 грн. (т.1, а.с. 29-30). Тобто, вказане підтверджує факт належного виконання ПАТ «НАК «Нафтогаз України» умов укладеного між сторонами договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року щодо інвестування коштів.

Предметом спірного договору №14/1205/11 від 31.05.2011 року, з урахуванням змін внесених додатковою угодою №1 від 23.07.2012 року є здійснення позивачем фінансування добудови обєкта газопостачання: «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р>_0,6 МПа до ШРП с. Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук» та зобов'язання замовника (відповідача) здійснити добудову обєкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, забезпечити передачу його, як цілісного обєкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову обєкта.

У рішенні господарського суду Харківської області від 29.08.2017 року по справі №922/1971/17, суд встановив, що 19.08.2013 року інспекцією ДАБК у Харківській області зареєстрована декларація про готовність обєкта до експлуатації «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р=0,6 МПа до ШРП с. Н.Комсомольське Печенізького району Харківської області» (1 пусковий комплекс) за №ХК78, протяжністю 2,268 км (т. 1, а.с. 59-63).

У вищевказаній декларації зазначено, що вона складена про готовність до експлуатації обєкту, який має назву «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області. Підвідний газопровід високого тиску Р<_0,6 МПа до ШРП с.Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук» (І пусковий комплекс підвідний газопровід високого тиску Р<_0,6 МПак ШРП с.Новокомсомольське Печенізького району Харківської області. Тобто, ця декларація стосується тільки частини обєкту, зазначеного у п.1.1. договору - а саме 1 пускового комплексу, тобто, тільки газопроводу к ШРП с.Н.Комсомольське. Тоді як весь обєкт (після введення якого в експлуатацію відповідач повинен перерахувати позивачеві кошти), є газопроводом як к ШРП с. Комсомольске, так і к ПРП-ШРП с. Новий Бурлук.

У декларації про початок виконання будівельних робіт «Газопостачання населених пунктів Печенізького району Харківської області, Підвідний газопровід високого тиску Р<=0,6 МПа до ШРП с.Н.Комсомольське та ПРП-ШРП с. Н.Бурлук», зареєстрована Інспекцією ДАБК у Харківській області 01.11.2012 року за №ХК8 зазначена загальна протяжність газопроводу високого тиску, а саме: 8,375 км. Між тим, зміст пунктів 12 та 14 декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК у Харківській області 19.08.2013 року ЖХК78 свідчить про той факт, що в експлуатацію введено лише частину газопроводу, а саме 2,268 км газопроводу високого тиску із запланованих 8,375 км. (а.с. 61, 62).

Чугуївською міжрайонною державною фінансовою інспекцією було складено довідку зустрічної звірки з питання документального та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та стану розрахунків за договорами з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в Печенізькій районній державній адміністрації за період з 01.09.2013 року по 31.03.2015 року №770-20/071-з від 13.07.2015 року (а.с. 71-77).

Як вбачається із вищевказаної довідки, а саме сторінки 6, Чугуївською міжрайонною державною фінансовою інспекцією встановлено, що станом на 07.07.2015 роботи по добудові 2 пускового комплексу підвідного газопроводу високого тиску Р_0,6 МПа ПРП-ШРП с.Н.Бурлук Печенізького району Харківської області протяжністю 6,107 км виконано, газопровід змонтовано та предявлено в наявності, однак підрядником не проведено випробування даного відрізку газопроводу. На даний час ведуться завершальні роботи по підготовці документації для передачі цілісного обєкту на баланс ПАТ «Харківгаз».

Актом фактичного огляду не введеного в експлуатацію 2 пускового комплексу підвідного газопроводу високого тиску Р<=0,6 МПа ПРП-ШРП с.Н.Бурлук печенізького району Харківської області 6,107 км також підтверджується інформація щодо фактичного виконання робіт по добудові даного відрізку газопроводу.

Публічне акціонерне товариство «Харківгаз», - підприємство, що здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі виданої НКРЕКП України ліцензії №789 від 13.03.2015 року (переоформлено рішенням НКРЕКП України №2284 від 08.09.2015 року), та є оператором ГРМ.

Відповідно до Кодексу ГРМ оператор газорозподільної системи (оператор ГРМ) - субєкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно - технологічного управління.

Під час розгляду справи, судом першої інстанції встановлено, що у Публічного акціонерного товариства «Харківгаз» наявна технічна та виконавча документація щодо будівництва підвідного газопроводу високого тиску Р=0,6 МПа та ГРПШ до с. Новокомсомольське Печенізького району Харківської області загальною довжиною 2,268 км, який згідно до «Акта приемки газооборудования для проведення комплексного опробования (Пуско-наладочньїх работ) приложение Ю (обязательное)» та Декларації про готовність об'єкта до експлуатації було збудовано та введено в експлуатацію з дотриманням вимог чинного законодавства, а саме: ДБН 2.5 «Газопостачання» та Правил безпеки систем газопостачання України.

Загальний порядок укладення, зміни і розірвання цивільно-правових договорів врегульовано Главою 53 Цивільного кодексу України. Порядок укладення, зміни і розірвання господарських договорів встановлено Главою 20 Господарського кодексу України

Цивільне законодавство базується на принципі обов'язкового виконання сторонами зобов'язань за договором. За загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка порушення умов договору як істотне повинна здійснюватись судом відповідно до критерію, що встановлений абзацом другим ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, а саме істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, підставою для розірвання договору може бути належним чином доведений факт невиконання відповідачем передбачених договором зобов'язань, що призводить до завдання іншій стороні значної шкоди.

Слід звернути увагу на те, що фактично обєкт газопроводу вже побудований, грошові кошти позивача витрачені за їх цільовим призначенням та освоєні в повному обсязі. Невиконаною залишена лише невелика частина предмету договору, а саме, введення частини обєкта в експлуатацію. При цьому, позивачем не доведено та необґрунтовано, що має місце завдання йому значної шкоди.

Не можна погодитись з позицією позивача, що він не отримав те, на що розраховував при укладенні договору, що, на думку позивача є істотним порушенням його умов.

Колегія суддів зазначає, що побудова та введення в експлуатацію обєкта газопроводу є проектом державного рівня, закріпленого розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про добудову підвідних газопроводів» №1001-р від 26.08.2009 року, згідно з умовами п.1 якого, саме від Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надійшла пропозиція щодо фінансування робіт з добудови підвідних газопроводів відповідно до затвердженого Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» переліку. Пунктом 7 Розпорядження визначено, що Міністерством палива та енергетики забезпечено включення до фінансових планів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» видатків на добудову газопроводів відповідно до затвердженого Компанією переліку.

Крім того, пунктами 2.3.15 та 4.7 договору сторони передбачили, що повернення інвестованих позивачем коштів здійснюється за певною процедурою, зокрема, після введення обєкта в експлуатацію, внесення пропозицій Кабінету Міністрів України щодо включення відповідних сум до Державного бюджету на наступний рік та узгодження Верховною Радою України відповідних коштів у відповідному законі про державний бюджет.

Отже, посилання позивача на ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України (істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору) є необґрунтованим, оскільки позивач, укладаючи договір розумів складність та довгостроковість повернення здійснених інвестицій.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на приписи ст. 653 Цивільного кодексу України, яка визначає правові наслідки розірвання договору, а саме у випадку розірвання договору у даній справі, не визначено яким чином буде відбуватись передання збудованого газопроводу.

Позивачем не було належним чином доведено наявність істотних порушень умов договору відповідачем та завданої цими порушеннями шкоди, внаслідок яких позивача значною мірою було позбавлено того, на що він розраховував при укладенні договору, при цьому, істотною обставиною є те, що побудова та введення в експлуатацію обєкта газопроводу за спірним договором є проектом державного рівня, закріпленого розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про добудову підвідних газопроводів» №1001-р від 26.08.2009 року. Також колегія суддів враховує те, що у договорі не визначено чіткого строку, коди має бути збудовано газопровід, а отже стверджувати наразі, що має місце істотне порушення умов договору з боку відповідача правові підстави відсутні.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у звязку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2017 року по справі №922/3439/17 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, ч.6 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ особі Філії «Центр метрології та газорозподільних систем» Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 04.12.2017 року по справі №922/3439/17 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.