ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

01.03.2018 м. Київ

Справа № 910/20358/17

За позовом:

позивача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ БКК";

позивача-2: публічного акціонерного товариства "КИЇВХЛІБ";

до відповідача-1: приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "РОШЕН";

до відповідача-2: дочірнього підприємства "КОНДИТЕРСЬКА КОРПОРАЦІЯ "РОШЕН";

про: визнання права попереднього користувача.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВСЬКИЙ БКК" (далі - позивач-1) та публічне акціонерне товариство "КИЇВХЛІБ" (далі - позивач-2) звернулися до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКА КОНДИТЕРСЬКА ФАБРИКА "РОШЕН" (далі - відповідач-1) та дочірнього підприємства "КОНДИТЕРСЬКА КОРПОРАЦІЯ "РОШЕН" (далі - відповідач-2) про визнання права попереднього користувача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на позивача-2 та позивача-1, як користувача за укладеним між позивачами договором комерційної концесії від 28.04.2017, поширюються положення статті 500 Цивільного кодексу України, оскільки позивач-2 добросовісно використовував стрічку БКК в Україні, здійснив значну та серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатно продовжувати таке використання у спосіб, передбачений законом у зв'язку з чим, на підставі приписів Цивільного кодексу України та Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", позивачі просять суд визнати за позивачем-2 право попереднього користувача на упакування торта "Казковий ключик" за патентом на промисловий зразок від 25.01.2017 № 33762.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20358/17. Розгляд справи призначений на 15.01.2018.

Судове засідання, призначене на 15.01.2018 не відбулося у зв’язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України (15.12.2017), відповідно до п. 9 перехідних положень якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.01.2017 у справі № 910/20358/17 призначено підготовче засідання на 12.02.2018.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.02.2017 позов залишено без розгляду.

16.02.2018 до господарського суду відповідачем-2 подано заяву про відшкодування судових витрат відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України

Клопотання мотивовано тим, що оскільки відповідач-2 поніс судові витрати пов’язані із підготовкою, замовленням та складанням висновку експерта № 11/02-2017 у галузі права щодо застосування аналогії закону, аналогії права щодо можливості застосування положень ст. 500 Цивільного Кодексу України відносно добре відомого знаку, то, на думку відповідача-2 відповідні витрати мають бути пропорційно стягнені з позивачів. На підтвердження даних обставин, відповідачем-2 подано: копію рахунку фактури №СФ-0000062 від 06.09.2017, копію акту №ОУ-0000049 здачі-прийняття робіт/послуг від 06.09.2017, копію Договору про надання юридичних послуг від 03.04.2017, укладеного між дочірнім підприємством "КОНДИТЕРСЬКА КОРПОРАЦІЯ "РОШЕН" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЮФ "Картушин Партнерз", копія Листа №2308 06.09.2017 від товариством з обмеженою відповідальністю "ЮФ "Картушин Партнерз" до Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України, копії першої сторінки Висновку № 11/02-2017 науково-практичної експертизи від 10.10.2017 Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України.

Дослідивши заяву представника відповідача-2 про відшкодування судових витрат та додані до неї документи суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви та прийнятті додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати, з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов’язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов’язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв’язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п’яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Подані докази свідчать про те, що відповідачем-2 замовлено висновок експерта у Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України (06.09.2017 копія Листа №2308 06.09.2017 від товариством з обмеженою відповідальністю "ЮФ "Картушин Партнерз" до Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України) до порушення провадження у даній справі відповідно до ухвали господарського суду м. Києва від 20.11.2017, якою позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/20358/17.

Відтак, витрати пов’язані з підготовкою, замовленням та складанням Висновку № 11/02-2017 науково-практичної експертизи від 10.10.2017 Науково-дослідного інституту інтелектуальної власності Національної академії правових наук України не відноситься до складу судових витрат у справі № 910/20358/17.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 123, 129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити дочірньому підприємству "КОНДИТЕРСЬКА КОРПОРАЦІЯ "РОШЕН" у задоволенні заяву про відшкодування судових витрат та прийнятті додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України

Суддя                                                                                                     С.В. Балац