РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018Справа № 910/22444/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 110 Голосіївського району"

про стягнення 251 764, 89 грн.

за участю представників:

від позивача: Довгалюк А.В.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - ПрАТ "АК "Київводоканал", позивач) з позовом до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району" (далі - КП "ЖЕО-110 Голосіївського району", відповідач) про стягнення 251 764, 89 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що внаслідок порушення відповідачем строків оплати вартості наданих послуг за договором на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 06721/2-01 від 13.06.2006 р. у КП "ЖЕО-110 Голосіївського району" утворилась заборгованість, яка була стягнута рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р. по справі № 910/28668/14. Вказана заборгованість відповідачем була сплачена з порушенням строків, визначених договором, тому ПрАТ "АК "Київводоканал" нарахувало відповідачу інфляційну складову боргу в розмірі 230 326,10 грн. та 3% річних в сумі 21 438,79 грн., а всього - 251 764, 89 грн., які просить стягнути у судовому порядку.

Провадження у справі за вказаним позовом було відкрито ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2017 р., розгляд справи здійснювався у спрощеному позовному провадженні із викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав, причини його неявки судом визнані неповажними. Через канцелярію суду подав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що суми матеріальних втрат вже стягувались з відповідача рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р. по справі № 910/28668/14, а нарахування цих сум окремо від основного боргу є неправомірним. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 13.06.2006 р. між Відкритим акціонерним товариством "Акцонерна компанія "Київводоканал", правонаступником якого є ПрАТ "АК "Київводоканал" (постачальник) та КП "ЖЕО - 110 Голосіївського району" (абонент) був укладений договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 06721/2-01.

Відповідно до п. 1.1 договору сторони погодили, що даний договір укладається у відповідності із Законом України "Про питну воду та питне водопостачання".

За цим договором постачальник зобов'язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у міську каналізаційну мережу, а абонент зобов'язувався здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах даного договору.

Судом встановлено, що у зв'язку із порушенням відповідачем умов указаного договору № 06721/2-01 від 13.06.2006 р., рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р. по справі № 910/28668/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 р., на користь позивача було стягнуто заборгованість, яка виникла за період з 01.10.2013 р. по 30.06.2014 р., а саме: основний борг у розмірі 357 760,40 грн., інфляційна складова боргу у сумі 30 720,20 грн. та 3% річних в сумі 3 747,03 грн. Цим же рішенням з відповідача був стягнутий судовий збір у сумі 7 844,55 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що стягнута судом заборгованість та судовий збір у загальній сумі 400 072,18 грн., у тому числі і основна заборгованість у сумі 357 760,40 грн. була сплачена відповідачем із порушенням встановленого строку, а саме - 30.11.2016 р., що підтверджується платіжним дорученням № 7 від 30.11.2016 р.

Зважаючи на несвоєчасну сплату відповідачем основного боргу у сумі 357 760,40 грн., ПрАТ "АК "Київводоканал" звернулось до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача матеріальні втрати за наступний період, а саме - 3 % річних та інфляційну складову боргу за період з 01.12.2014 по 29.11.2016 р., нараховані на суму 357 760,40 грн.

Відповідно до ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 202 ГК України, які кореспондуються з положеннями ст. 599 ЦК України, господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Також у п. 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України) за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом.

Тобто, саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Таким чином, суд зазначає - якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано або виконано із порушенням строку, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Отже, заперечення відповідача, викладені у відзиві, спростовуються зазначеним вище.

Як вже було встановлено судом, основна заборгованість за надані послуги за договором № 06721/2-01 від 13.06.2006 р., стягнута з відповідача рішенням господарського суду міста Києва від 16.02.2015 р. по справі № 910/28668/14 у сумі 357 760,40 грн., була сплачена КП "ЖЕО - 110 Голосіївського району" з порушенням строку, відтак, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з КП "ЖЕО - 110 Голосіївського району" інфляційної складової боргу та 3% річних за період з 01.12.2014 р. по 29.11.2016 р., нараховані на суму 357 760,40 грн., є правомірними.

Провівши перерахунок заявленої суми матеріальних втрат відповідно до вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 230 326,10 грн. та 3% річних в сумі 21 438,79 грн. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація - 110 Голосіївського району" про стягнення 251 764, 89 грн. задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація-110 Голосіївського району" (03028, м. Київ, просп. Науки, 11, ідентифікаційний код 26408187) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок, 1-А, ідентифікаційний код 03327664) інфляційну складову боргу у сумі 230 326 (двісті тридцять тисяч триста двадцять шість) грн. 10 коп., 3 % річних у сумі 21 438 (двадцять одна тисяча чотириста тридцять вісім) грн. 79 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3 776 (три тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 47 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 19 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.