Суд
УХВАЛА

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/12030/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кушніра І.В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи"

до 1. Державної служби України з надзвичайних ситуацій, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Ман Трак Енд Бас Юкрейн"

про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 у справі № 910/12030/17, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017, провадження у справі припинено на підставі п .2 ч. 1 ст. 80 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

13.11.2017 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" подано касаційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 у справі № 910/12030/17 до Вищого господарського суду України.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до положень підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) зазначена касаційна скарга підлягає розгляду спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

На підставі пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) та за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017 вказану касаційну скаргу разом зі справою № 910/12030/17 передано до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.02.2018 року у справі № 910/12030/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Мачульський Г.М., Краснов Є.В.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017).

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, зокрема, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно положень підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги) за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду, розмір ставки судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 встановлено в сумі 1600,00 грн.

Отже, виходячи з приписів Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги), судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений в сумі 1 600,00 грн, яка має бути перерахована за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 "Про надання реквізитів рахунку").

Разом з тим, додана до касаційної скарги квитанція № 22 від 13.11.2017 на суму 200,00 грн не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) .

Керуючись статтями 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017), статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.09.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 12.03.2018.

2. Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. Кушнір