РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2018Справа № 910/22859/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» (м. Київ, вул.. Оболонська Набережна, 7, корпус 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано Партнерс» (м. Київ, Крутий узвіз, 6/2 А)

про стягнення 225 810,20 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники: не викликались

встановив :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано Партнерс» про стягнення заборгованості у розмірі 225 810,20 грн., з яких: 174 420,00 грн. - основна заборгованість, 15 671,52 грн. - пеня, 834,72 грн. - 3% річних та 34 884,00 грн. - 20% від несвоєчасно сплаченої суми за 10 днів прострочення виконання зобов'язань.

Обґрунтовуючи позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг на проведення рекламної (них) компаній №12-04/2017 від 12.04.2017 в частині оплати послуг виконавця з розміщення рекламних матеріалів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2017 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив.

Вказана ухвала отримана позивачем 27.12.2017, а відповідачем - 28.12.2017, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

12.04.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» (далі - позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сопрано Партнерс» (далі - відповідач, замовник) було укладено договір про надання послуг на проведення рекламної (них) кампаній №12-04/2017 (далі - договір), відповідно до умов п.2.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується надати комплекс послуг щодо розміщення рекламного матеріалу на робочих поверхнях своїх Спеціальних конструкцій, що є власністю виконавця або належать йому на інших законних підставах та проводити Рекламні кампанії в інтересах замовника, в строки та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов'язуються приймати й оплачувати такі послуги виконавця в порядку і на умовах, передбачених даним договором.

Всі умови проведення рекламної кампанії, а саме: тип Спеціальних конструкцій, адреса розміщення Рекламних матеріалів, період Рекламної кампанії, кількість рекламних плакатів і запасного комплекту, а також особливі умови проведення рекламної компанії обговорюються сторонами в Адресній програмі, вартість рекламної компанії оговорюється сторонами в Протоколі узгодження ціни, які в свою чергу є невід'ємною частиною цього договору та укладаються у виді додаткових угод, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.2 договору).

За умовами п. 11.1 договору ціна договору складається із сукупності цін (вартостей) кожної рекламної кампанії та ПДВ (у розмірі 20%).

Вартість кожної рекламної кампанії вказується в додаткових угодах - Протокол погодження ціни. Оплата послуг по договору здійснюється замовником шляхом банківського переведення безготівкових коштів у національній валюті України на поточний рахунок виконавця (п. 11.2 договору).

Згідно з п. 11.3 договору замовник щомісячно здійснює передоплату у розмірі повної вартості послуг (100%) за кожний місяць проведення рекламної кампанії на підставі рахунків-фактур, виставлених виконавцем, але не пізніше 25 числа кожного місяця, що передує місяцю у якому будуть надаватися послуги за які здійснюється оплата (передоплата). Відсутність такої оплати (передоплати) є підставою для виконавця не починати розміщення і не продовжувати експонування рекламних матеріалів.

Пунктом 11.5 договору сторони погодили, що зобов'язання замовника по оплаті послуг виконавців вважаються виконаними в момент надходження (повної суми) коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

По закінченню строку дії рекламної кампанії сторони складають акти прийому-передачі наданих і оплачених послуг, з урахуванням умов п. 11.3.1 договору (п.11.6 договору).

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 12.1 договору).

Відповідно до п. 13.3.1 договору у випадку затримки платежів за даним договором з вини замовника, до нього на власний розсуд виконавця, може бути застосована неустойка у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У випадку прострочення замовником строків оплати за договором більш ніж на 10 календарних днів виконавець вправі після закінчення оплаченого замовником строку розміщення рекламних матеріалів припинити розміщення реклами без відшкодування будь-яких збитків замовникові та додатково, окрім неустойки, замовник сплачує штраф 20% від несвоєчасно сплаченої суми. При цьому виконавець не відшкодовує замовнику вартість рекламних матеріалів (п. 13.3.2 договору).

Додатком №2 від 28.08.2017 сторони погодили вид послуг - настінна графіка на стіні біля виходу зі станції, станцію розміщення - Палац Спорту, розмір конструкції - 10 кв. м., строк рекламної кампанії - 01.09.2017 - 31.12.2017, а також вартість розміщення в місяць - 13 140,00 грн. з ПДВ. Замовник щомісячно сплачує вартість послуг згідно цього договору як 100% оплата на поточний рахунок виконавця в національній валюті України в строк до 25-го числа відповідного попереднього місяця розміщення (п. 4 додатку №2).

Додатком №3 від 03.10.2017 сторони погодили вид реклами - простінок, місце - край/верх, розмір конструкції - 305х305, період розміщення - 17.10.2017 - 13.11.2017, а також вартість прокату в місяць - 135 000,00 грн. з ПДВ. Замовник щомісячно сплачує вартість послуг згідно цього договору як 100% оплата на поточний рахунок виконавця в національній валюті України в строк до 25-го числа відповідного попереднього місяця розміщення (п. 3 додатку №3).

На виконання умов договору про надання послуг на проведення рекламної (них) кампаній №12-04/2017 від 12.04.2017 позивач надав відповідачу комплекс послуг, а відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується актами надання послуг №222 від 31.10.2017 на суму 13 140,00 грн., №223 від 13.11.2017 на суму 135 000,00 грн. та №224 від 30.11.2017 на суму 13 140,00 грн., які підписані повноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Матеріали справи містять претензію позивача вих. №30/11-17/01 від 30.11.2017 на суму 174 420,00 грн.

Відповіді на вказану претензію матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату за отримані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість відповідача перед Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» становить 174 420,00 грн., у зв'язку із чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення також 15 671,52 грн. пені, 834,72 грн. - 3% річних та 34 884,00 грн. - 20% від несвоєчасно сплаченої суми за 10 днів прострочення виконання зобов'язань.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. ст. 76-79 ГПК України)

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, на виконання умов договору про надання послуг на проведення рекламної (них) кампаній №12-04/2017 від 12.04.2017 позивач надав відповідачу комплекс послуг, а відповідач в свою чергу прийняв вказані послуги, що підтверджується актами надання послуг №222 від 31.10.2017 на суму 13 140,00 грн., №223 від 13.11.2017 на суму 135 000,00 грн. та №224 від 30.11.2017 на суму 13 140,00 грн., які підписані повноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Проте відповідач, порушивши умови договору про надання послуг на проведення рекламної (них) кампаній №12-04/2017 від 12.04.2017, не здійснив перерахунку вартості наданих послуг, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у загальному розмірі 174 420,00 грн.

Доказів протилежного, а саме доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі суду не надано.

Крім того, позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 834,72 грн. - 3% річних.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що він виконаний вірно, в межах заявленого позивачем періоду, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3% річних у розмірі 834,72 грн.

Також, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач нарахував та заявив до стягнення 15 671,52 грн. пені та 34 884,00 грн. штрафу.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, які не можна ототожнювати.

Відповідно до п. 13.3.1 договору у випадку затримки платежів за даним договором з вини замовника, до нього на власний розсуд виконавця, може бути застосована неустойка у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

У випадку прострочення замовником строків оплати за договором більш ніж на 10 календарних днів виконавець вправі після закінчення оплаченого замовником строку розміщення рекламних матеріалів припинити розміщення реклами без відшкодування будь-яких збитків замовникові та додатково, окрім неустойки, замовник сплачує штраф 20% від несвоєчасно сплаченої суми. При цьому виконавець не відшкодовує замовнику вартість рекламних матеріалів (п. 13.3.2 договору).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності відповідно до умов пунктів 13.3.1, 13.3.2 договору, а також захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74, ст.ст. 76-79, ст. 86, ст. 123, ст. 129, ст.ст. 232-233, ст.ст. 237- 238, ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано Партнерс» (01004, м. Київ, Крутий узвіз, 6/2 А, код 40983272) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Медіа Мост» (04210. м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 7, корпус 1, код 37639411) 174 420 (сто сімдесят чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 00 коп. основної заборгованості, 15 671 (п'ятнадцять тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 52 коп. пені, 834 (вісімсот тридцять чотири) грн. 72 коп. - 3% річних, 34 884 (тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. - 20% від несвоєчасно сплаченої суми за 10 днів прострочення виконання зобов'язань та судовий збір у розмірі 3 387 (три тисячі триста вісімдесят сім) грн. 15 коп., видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 02.03.2018.

Суддя В.О. Демидов