ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2018 Справа № 908/53/18

Господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.,

При секретарі судового засідання Чубар М.В.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" від 05.02.2018 № 007-33/2035 про розстрочку виконання судового наказу у справі № 908/53/18

за заявою державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код 19355964)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, місто Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) 101646,85 грн. заборгованості за договором про спільне використання технологічних мереж № 12-7 від 01.01.2013, на підставі рахунку-фактури № 734 від 31.10.2017 та акту прийому-здачі наданих послуг № 10-17 від 31.10.2017, 2332,80 грн. пені та 250,64 грн. 3% річних

За участю представників сторін:

від ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС": не з'явився

від ПАТ "Запоріжжяобленерго": не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Запорізької області 15.01.2018 видано наказ № 908/53/18 про стягнення з публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, ідентифікаційний код 00130926) на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Вєтрова, 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, ідентифікаційний код 19355964) 101646,85 грн. (сто однієї тисячі шістсот сорок шість грн. 85 коп.) грошової заборгованості за договором про спільне використання технологічних мереж № 12-7 від 01.01.2013.

Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до господарського суду Запорізької області з заявою від 05.02.2018 № 007-33/2035, в якій просить розстрочити виконання судового наказу від 15.01.2018 у справі № 908/53/18 в частині сплати 101646,85 грн. заборгованості строком на 12 місяців, зі сплатою рівними частинами щомісячно.

На підставі пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2018 заяву про розстрочку виконання судового наказу передано раніше визначеному у справі головуючому судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 06.02.2018 заяву прийнято до розгляду та призначено на 15.02.2018.

Сторони процесуальним правом на участь представників в судовому засіданні не скористалися, про причини неявки суд не повідомили.

Від ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Запорізька АЕС" 15.02.2018 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких стягувач проти розстрочення виконання судового наказу № 908/53/18 заперечує, просить у задоволенні заяви відмовити.

У відповідності до вимог ст. 42 ГПК України учасники справи зобов'язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об'єктивному встановленню всіх обставин справи; з'являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Зважаючи на обмежений статтею 331 ГПК України 10-ти денний строк розгляду заяви про розстрочку виконання рішення, та приймаючи до уваги, що про час та місце слухання заяви у даній справі сторони повідомлені належним чином, заява розглядається за відсутності їх представників, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 15.02.2018 р. судом постановлено ухвалу.

Розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" проаналізувавши матеріали та обставини справи, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Господарським судом Запорізької області 15.01.2018 видано наказ № 908/53/18 про стягнення з публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" 101646,85 грн. грошової заборгованості за договором про спільне використання технологічних мереж № 12-7 від 01.01.2013.

У зв'язку з відсутністю заяви боржника про скасування судового наказу, судовий наказ набрав чинності 12.02.2018.

Статтею 160 ГПК України передбачено, що суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню або відстрочити чи розстрочити або змінити спосіб чи порядок його виконання в порядку, встановленому статтями 328, 331 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини.

В даному випадку, обґрунтовуючи заяву про надання розстрочки виконання судового наказу, боржник посилається на скрутне фінансове становище та неможливість виконання судового наказу без поетапного погашення заборгованості. При цьому вказує на існування заборгованості по заробітній платі в сумі 156,251 млн. грн., наявність податкового боргу в розмірі 218,2 млн. грн. та те, що ступінь виконання зобов'язання перед стягувачем знаходиться в прямій залежності від стану виконання зобов'язання споживачів перед ПАТ "Запоріжжяобленерго" та політики НКРЕКП щодо встановлення нульових відсотків перерахування коштів на поточні рахунки ПАТ "Запоріжжяобленерго" з рахунку зі спеціальним режимом використання.

На підтвердження тяжкого фінансового становища до заяви надано, зокрема, копію довідки щодо заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» по заробітній платі за період з липня по грудень 2017 року станом на 15.01.2018, копію довідки щодо податкового боргу ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 15.01.2018, копію довідки щодо кредиторської заборгованості ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 15.01.2018, копію довідки щодо дефіциту обігових коштів ПАТ «Запоріжжяобленерго».

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Суд зазначає, що наведені відповідачем доводи не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для розстрочки виконання судового наказу в розумінні ст.ст. 73, 74, 76, 77, 331 ГПК України та не доводять неможливість виконання наказу суду у даній справі.

При цьому, заявник, в порушення ст.ст. 74, 77 ГПК України, не надав належних доказів в підтвердження своїх доводів. Заявник не надав документів, які підтверджують тяжке фінансове становище, документально не підтвердив неприбутковість підприємства, не надав документального обґрунтування наявності тих виняткових обставин, які роблять неможливим одночасне і повне виконання рішення суду по даній справі у встановлений строк. Долучені до матеріалів заяви копії довідок щодо наявності заборгованості по заробітній платі, кредиторської заборгованості, тощо, є внутрішніми документами ПАТ «Запоріжжяобленерго» і не свідчать про неприбутковість підприємства. Копій Фінансового звіту за 2017 рік та Балансу підприємства станом на 31.12.2017 божником не надано.

Нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань перед позивачем та не робить неможливим виконання рішення суду. Тому посилання заявника на важкий фінансовий стан (доказів на підтвердження наявності якого не надано), суд не може сприймати у якості достатньої підстави для розстрочки виконання судового наказу, оскільки, як зазначено вище, нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань за наказом суду.

При цьому, судом враховується, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 331 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Також слід зазначити, що, з огляду на наявність світової фінансової кризи, всі підприємства знаходяться у рівних умовах. ПАТ «Запоріжжяобленерго», як суб'єкт господарювання, здійснює свою діяльність самостійно, ініціативно, на власний ризик, тож негативний результат його господарської діяльності сам по собі не може бути підставою для звільнення його від виконання взятих на себе зобов'язань.

До того ж, кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Наведені заявником доводи, суд не приймає у якості достатньої підстави для розстрочки виконання судового наказу, оскільки, вони не можуть бути підставою для звільнення відповідача від обов'язку належного виконання зобов'язань за судовим наказом.

Отже, викладені та повідомлені суду боржником обставини, за змістом ст. 331 ГПК України, не є підставою для розстрочки виконання судового наказу. Боржником не доведено належними доказами наявність виключних обставин, які дають підстави для застосування розстрочки виконання наказу суду.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява ПАТ «Запоріжжяобленерго» про надання розстрочки виконання наказу суду від 15.01.2018 у справі № 908/53/18 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

керуючись ст.ст. 160, 233, 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ПАТ «Запоріжжяобленерго» про надання розстрочки виконання наказу суду від 15.01.2018 у справі № 908/53/18 відмовити.

2. Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання (ст.ст. 174, 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Носівець