Суд
УХВАЛА

01 березня 2018 року

м. Київ

справа № 903/343/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду у складі Бучинської Г.Б. - головуючого, Гудак А.В., Філіпової Т.Л. від 30 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Волинської області у складі Бондарєва С.В. від 13 червня 2017 року

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Волинської філії ПАТ "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Маневицькому районі Волинської області

про стягнення 225 592, 98 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації 21 листопада 2017 року звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Волинської області від 13 червня 2017 року у даній справі, при цьому провадження за касаційною скаргою заявника у Вищому господарському суді України порушено не було.

Вказану скаргу разом зі справою № 903/343/17 на виконання Розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15 грудня 2017 року № 38-р передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам Розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) Суд зазначає, що подана скарга відповідає усім вимогам, що до неї ставились чинним на час звернення процесуальним законом і крім цього вважає за можливе задовольнити клопотання скаржника про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження огляду на таке.

З даною касаційною скаргою скаржник звертається повторно, оскільки первісно подану скаргу ухвалою Вищого господарського суду України від 06 листопада 2017 року повернуто скаржникові без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 111і Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), а саме через те, що в порушення встановлених процесуальним законом вимог до касаційної скарги не було додано доказів надсилання копії такої скарги третій особі у справі.

Оскільки первісна касаційна скарга була надіслана до касаційного суду в межах встановленого процесуального строку на касаційне оскарження, після одержання зазначеної вище ухвали Вищого господарського суду України скаржник оперативно та без будь-яких зволікань усунув виявлені касаційним судом недоліки та повторно звернувся з касаційною скаргою, яка недоліків не містить, Суд вважає за можливе задовольнити клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження та поновити такий строк.

Разом з цим Судом встановлено, що у прохальній частині касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень.

Розглянувши вказане клопотання Суд відмовляє у його задоволенні і в обґрунтування такої відмови зазначає таке.

Положення статті 1211 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року) надавали, а статті 332 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) надають суду касаційної інстанції право зупинити виконання (дію) оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Але разом з тим, застосування відповідних повноважень має бути обґрунтованим, а підстави вагомими, оскільки у такому випадку інша сторона у справі (учасники справи) на користь якої таке рішення постановлене, буде обмежена у праві на задоволення своїх вимог.

Заява про зупинення виконання судових рішень повинна містити не лише посилання на правові норми, що надають суду можливість здійснити таку процесуальну дію, вона в першу чергу має бути обґрунтованою з посиланням на конкретні обставини (утруднення повторного розгляду справи, перешкоди у здійсненні повороту виконання, запобігання порушенню прав осіб, які брали/не брали участі у розгляді справи, але рішенням суду вирішено питання про їх права та обов'язки) та наявністю доказів в підтвердження таких обставин.

Однак заявлене скаржником клопотання таким критеріям не відповідає, оскільки не містить будь-яких обґрунтувань та доказів у їх підтвердження, які Суд міг би оцінити.

Касаційний суд не може ставити під сумнів законність судових рішень судів попередніх інстанцій тільки через те, що такі судові рішення оскаржено і скаржник вважає їх незаконними.

Суд зазначає, що згідно з частиною 4 статті 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється без повідомлення учасників справи, крім справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Оскільки предметом позову у даній справі є стягнення 225 592, 98 грн., перегляд судових рішень, що прийняті за результатами розгляду таких вимог здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Керуючись пунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 8, 163, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтями 107 - 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації про поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Волинської області від 13 червня 2017 року у справі № 903/343/17 та поновити такий строк.

2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації та здійснити перегляд постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Волинської області від 13 червня 2017 року у справі № 903/343/17 без повідомлення учасників справи.

3. Надати позивачу строк на подання відзиву, а треті особі - пояснень та доказів надсилання копій таких заяв іншим учасникам справи до 06 квітня 2018 року.

4. У задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Маневицької районної державної адміністрації про зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30 серпня 2017 року та рішення Господарського суду Волинської області від 13 червня 2017 року у справі № 903/343/17 - відмовити.

(Визначені пунктом 3 резолютивної частини цієї ухвали заяви разом з доказами надсилати/подавати на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: вул. О.Копиленка, 6, м. Київ, 01016).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.