Суд
УХВАЛА

20 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 8/40-Б

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєсков В.Г. - головуючий, Білоус В.В., Ткаченко Н.Г.,

розглянувши матеріали заяви ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України

постанови Вищого господарського суду України (у складі колегії суддів: Жукової Л.В., Погребняка В.Я., Полякова Б.М.) від 20.12.2016 у справі № 8/40-Б

за заявою фізичної особи-підприємця Іваненка І.Б.

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

14.12.2017 ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 подала до Верховного Суду України вказану вище заяву із підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017.

На обґрунтування зазначених заявником підстав для перегляду судового рішення до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 15.12.2105 у справі № 914/4302/14, від 23.09.2014 у справі № 922/3622/13, від 11.08.2015 у справі № 922/3622/13, від 04.08.2011 у справі № Б-39/163-10, від 29.06.2016 у справі № Б-50/232-09, від 18.06.2015 у справі № 5011-74/15309-2012, від 13.09.2017 у справі № 920/564/13, від 30.09.2015 у справі № 904/6533/14, від 28.03.2017 у справі № 903/55/16, від 24.10.2017 у справі № 39/831-07, від 05.04.2017 у справі № 914/2688/13, від 16.02.2010 у справі № 2-12/2535-2009, від 02.04.2008 у справі № 8/4997, від 04.10.2007 у справі № 14/292 пн, ухвал Вищого адміністративного суду України від 31.10.2014 у справі № К/800/60380/13, К/800/57494/13, від 26.03.2015 у справі № К/800/27978/14, від 31.03.2016 у справі № К/800/7587/15, постанов Вищого адміністративного суду України від 23.10.2014 у справі № К/800/30864/14, від 10.02.2015 у справі № К/800/37968/14, ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.09.2015 у справі № 6-16851св15, постанов Верховного Суду України від 01.11.2017 у справі № 910/15665/15, від 20.05.2014 у справі № 21-41а14, від 30.10.2012 у справі № 2-15/1652.1-2007А, від 29.01.2013 у справі № 21-365а12, від 11.11.2015 у справі № 819/1849/13-а, від 23.12.2015 у справі № 5024/1463/2012.

15.12.2017 року набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до положень підпункту 6 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20.12.2016 у справі № 8/40-Б передано на розгляд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2017 вказану заяву передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.

Перевіривши доводи заявника та дослідивши додані до заяви матеріали, колегія суддів вважає, що заява є безпідставною, а її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017 (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

В оскарженій постанові суд касаційної інстанції розглядав питання зняття обтяжень, накладених на нерухоме майно, яке було об'єктом визнаних недійсними договорів купівлі-продажу у межах розгляду справи про банкрутство. Застосовуючи до спірних правовідносин статтю 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 19.01.2013), Вищий господарський суд України дійшов висновку, що оскільки з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України, а тому зняття заборон та арештів із майна боржника у порядку статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» є безумовним.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання заявника як на підставу, визначену пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК України, на усі долучені ним ухвали і постанови судів касаційної інстанції, оскільки в усіх цих справах судами не застосовувалась стаття 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції до 19.01.2013), а предмет і підстави позову є не такими, як в постанові Вищого господарського суду України, про перегляд якої поставлено питання заявником.

Враховуючи, що факт подібності правовідносин у наведених заявником випадках не підтвердився, а судами касаційної інстанції застосовувалися різні правові норми, то підстави для висновку про різне застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права відсутні.

Стосовно посилань заявника на постанови Верховного Суду України як на підставу невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, то колегія суддів Касаційного господарського суду вважає їх необґрунтованими, оскільки правовідносини в цих справах не є подібними до правовідносин у справі, про перегляд якої подано заяву. Зокрема, у справі № 910/15665/15 розглядалося питання щодо стягнення коштів відповідно до вимог статті 1212 ЦК України як безпідставно набуте майно; у справі № 21-41а14 Верховний Суд України відмовив у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 14.11.2013 із підстав відсутності неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, тобто судом не робився висновок щодо застосування норм права; у справі № 2-15/1652.1-2007А розглядався позов про визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування про передачу у колективну власність земельних ділянок та визнання недійсними державних актів про право колективної власності на землю; у справі № 21-365а12 предметом позову було визнання протиправним і скасування рішення міськради про надання земельної ділянки в оренду; у справі № 819/1849/13-а розглядався позов про визнання протиправним і скасування рішення Держреєстратора про відмову в реєстрації права власності та зобов'язання вчинити дії; у справі № 5024/1463/2012 розглядався позов про визнання недійсними договорів купівлі-продажу та звернення стягнення на предмет іпотеки і зустрічний позов про визнання права власності на майно.

Крім того, колегія суддів Касаційного господарського суду не бере до уваги клопотання заявника про відновлення пропущеного строку для подачі заяви, оскільки заява подана в строки, визначені статтею 11117 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись підпунктами 1, 6 пункту 1 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, пунктом 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VII, статтями 11116, 11117,11121 ГПК України у редакції до 15.12.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у допуску справи № 8/40-Б до провадження Верховного Суду.

2. Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

3. Ухвала є остаточною.

Головуючий В.Г. Пєсков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко