У Х В А Л А

22 лютого 2018 року м. Чернігівсправа № 927/1/18
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фетисової І.А., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи № 927/1/18

за позовом Чернігівської міської ради, вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, 14000

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд", вул. Музейна, 2, м. Чернігів, 14000

про зобов'язання передати на безкомпенсаційній основі в комунальну власність територіальної громади м. Чернігова другий під'їзд гуртожитку по вул. Г.Полуботка, 120

За участю представників сторін:

від позивача: Миколаєнко Р.С. дов. 1-24/719 від 06.07.2017

від відповідача: Авраменко Г.М. адвокат , ордер

ВСТАНОВИВ:

Чернігівською міською радою подано позов до Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" про зобов'язання відповідача передати на безкомпенсаційній основі в комунальну власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради другий під'їзд гуртожитку (к.к. з 55 по 108) за адресою м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 120 разом з об'єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток за актом приймання-передачі.

Ухвалою суду від 03.01.2018 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/1/18, підготовче засідання призначено на 30 січня 2018 на 11:00

30.01.2018 за результатами підготовчого засідання, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судом винесено Ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 07.02.2018.

До початку підготовчого засідання, через канцелярію суду, відповідачем 06.02.18 подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з хворобою представника відповідача, а саме адвоката відповідача Авраменко Г.М.

В той же час, в лютому 2018 року, відносно домоволодіння, яке належить моїй родині, право власності на яке зареєстровано на близьку особу - мого чоловіка, були вчинені хуліганські дії, в зв'язку з чим нанесені матеріальні збитків нашій родині.

Мій чоловік, звернувся за правовою допомогою до адвокатського об'єднання та уклав договір про надання правової допомоги з адвокатом Авраменко Г.М., про що мене чоловік повідомив тільки 21.02.2018 року, після формування заяви та подання її до органу національної поліції.

Ст.35, 36 ГПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до ч. 9 ст. 39 ГПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст.. 9 Конституції України, ст.. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом". Це формулювання засвідчує принцип верховенства права, притаманний усій системі Конвенції та її протоколів. Адже правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається у демократичному суспільстві для вирішення справ приватних осіб. Вислів "встановлений законом" стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи (рішення у справах "Булут проти Австрії" від 22.02.1996 року, "Бускаріні проти Сан-Марино"). Термін "закон", про який ідеться в цьому положенні, стосується, таким чином, не лише законодавства щодо створення і компетенції судових органів, а й будь-якого іншого положення національного права, невиконання якого робить неправомірною участь одного або кількох суддів у розгляді справи. Тут йдеться, зокрема, про положення щодо повноважень, щодо несумісностей і щодо відводу суддів. (рішення у справі "Коем та інші проти Бельгії").

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення пункту 1 ст. 6 (справи "Цанд проти Австрії", заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12.10.1978 року та "Россі проти Франції", заява № 11879/85, рішення комісії від 06.12.1989 року). Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і засад цивільного судочинства. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою (справи "Пуллар проти Сполученого Королівства" і "Томанн проти Швейцарії", а також "Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції" і "Дактарас проти Литви").

Наведена обставина укладення договору про надання правової допомоги члену моєї родини адвокатом , який є представником відповідача у справі, яка перебуває у моєму провадженні, враховуючи вищезазначені висновки Європейського суду з прав людини, розцінюється, як інша підстава, крім зазначених в ст.35, 36 ГПК України, а саме як неможливість подальшого розгляду справи та підстава для заявлення самовідводу, з метою процесуального врегулювання конфлікту інтересів та запобіганню подальшого формування суджень, припущень у учасників процесу на об'єктивність або неупередженість дії судді при прийнятті в подальшому рішень у справі № 927/1/18.

А тому, заявляю самовідвід з подальшою передачею справи на розгляд іншому судді, відповідно до вимог ч.1 ст.32, ч.1 с.40 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.2, 32,33,35,36,38,40 ГПК України -

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід по справі №927/1/18 за позовом Чернігівської міської ради до Приватного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" про зобов'язання відповідача передати на безкомпенсаційній основі в комунальну власність територіальної громади м. Чернігова в особі Чернігівської міської ради другий під'їзд гуртожитку (к.к. з 55 по 108) за адресою м. Чернігів, вул. Гетьмана Полуботка, 120 разом з об'єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей гуртожиток за актом приймання-передачі.

Справу № 927/1/18 передати на розгляд іншому судді у порядку, визначеному ч. 1 ст. 32, ч.1 с. 40 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Фетисова