УХВАЛА

м. Київ

20.02.2018Справа № 910/13353/15

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж»
на бездіяльністьзаступника начальника Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Макаревич Яни Анатоліївни
у справі №910/13353/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж»
до Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Служба автомобільних доріг у Київській області
простягнення 1214744,78 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі №910/13353/15 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства дорожнього зв'язку, інформаційного забезпечення та автоматики «Укрдорзв'язок» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж» основний борг в розмірі 857086,95 грн, штраф в розмірі 1558,97 грн, а також 17172,92 грн судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

21.08.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

09.02.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж» на бездіяльність заступника начальника Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Макаревич Яни Анатоліївни.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Отже, за приписами наведеної норми скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (за винятком випадків оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій).

У поданій скарзі скаржником оскаржується бездіяльність посадових осіб Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2015 у справі №910/13353/15.

Так, скаржник (стягувач) зазначає, що на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 постановою Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві від 24.09.2015 було відкрито виконавче провадження ВП №48837490, однак, станом на момент звернення з даною скаргою рішення суду залишається не виконаним, а державним виконавцем не вчинено навіть першочергових дій щодо накладення арешту на рахунки боржника та його філії.

Також скаржник зазначає, що 15.03.2017, 22.03.2017, 16.08.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж» зверталося до Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявами про вчинення державним виконавцем ряду дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, однак, вказані заяви були повністю проігноровані.

Як вбачається з доданих до скарги документів, виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 21.08.2015 у справі №910/13353/15 було відкрито постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №48837490 від 24.09.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV (який був чинний на момент відкриття виконавчого провадження та до 19.10.2016) державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Частиною 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV було встановлено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Отже, визначений законом строк здійснення спірного виконавчого провадження закінчився ще 24.03.2016.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-XIV та з огляду на статус скаржника як стягувача у виконавчому провадженні (який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог) скаржник був обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадження з 24.03.2016 (дата закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження).

За таких обставин, скаржником пропущено встановлений ст. 341Господарського процесуального кодексу України строк для подання скарги.

Посилання скаржника на направлення ним на адресу органу ДВС заяв від 15.03.2017, 22.03.2017, 16.08.2017 про вчинення дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а також на отримання під час особистого прийому у державного виконавця інформації про відсутність постанов про арешт майна боржника, не спростовують того факту, що про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадження стягувач був обізнаний раніше, аніж з моменту звернення з відповідними заявами. Більш того, з часу направлення таких заяв на адресу органу ДВС минуло більше п'яти місяців.

За приписами ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Оскільки скарга на бездіяльність заступника начальника Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Макаревич Яни Анатоліївни подана Товариством з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж» з пропущенням встановленого ст.341 Господарського процесуального кодексу України строку, а заяви про поновлення строку для подання скарги від скаржника не надходило, вказана скарга підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.118, 234, 341, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорстрой Монтаж» на бездіяльність заступника начальника Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Макаревич Яни Анатоліївни залишити без розгляду.

Суддя Ю.М. Смирнова