ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
19 лютого 2018 рокуСправа № 921/57/18
УХВАЛА

про повернення заяви

про порушення справи про банкрутство

Суддя Боровця Я.Я., розглянувши заяву кредитора ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області, м. Тернопіль

до боржника ОСОБА_2 підприємства "Стейтон Груп", м. Тернопіль

про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статей 10, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Заява про порушення справи про банкрутство подається відповідно до вимог статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

До заяви про порушення справи про банкрутство додаються:

докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті;

довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом;

рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили;

відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора;

докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави).

Згідно частини 1 статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо:

- заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

- не подано доказів щодо сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі;

- заявник - кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України (частина 1 стаття 2 Закону).

Так, за змістом частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно з п. 41.2 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється ст. ст. 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абз. 1 п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачено главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, що передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

За змістом абзаців 2 та 3 п. 95.3 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, згідно з положеннями статті 95 Податкового кодексу України, частини 3 статті 10 та частини 7 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" доказами на підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Однак, заявником в даній заяві зазначено, що у платника відсутні рахунки у банках, відповідно податковий орган не може виставити інкасові доручення відповідно до вимог Податкового кодексу України.

При цьому, заявником до заяви додано дані про банківські рахунки (таблиця), з якої суд не може встановити ким надана інформація, оскільки не містить назви установи, підпису, тощо.

Також, суд зазначає, що заявником не подано доказів звернення до банківських установ шляхом подання інкасових доручень для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та не надано відмови банківських установ у прийнятті інкасових доручень, у зв"язку із відсутністю рахунків платника у банках.

Отже, заявником не подано доказів вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України (інкасові доручення), що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Слід зазначити, що ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 28.11.2017 у справі №921/681/17-г/3 вже поверталася заявнику заява про порушення справи про банкрутство ПП "Стейтон - Груп" без розгляду з підстав відсутності доказів вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України, а саме не подано інкасових доручень для примусового стягнення коштів у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу.

У відповідності до вимог статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті.

Вимогами частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 9 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство встановлена у розмірі: 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум працездатних осіб встановлено з 1 січня 2018 року - 1762,00 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду заяви про порушення справи про банкрутство становить 17 620 грн 00 коп.

Однак до заяви про порушення справи про банкрутство заявником долучено платіжне доручення № 3876 від 20.11.2017 про сплату судового збору в сумі 16 000,00 грн замість 17 620,00 грн.

Отже заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ", не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Також, Правилами надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 встановлено, що підтвердженням прийняття для пересилання поштового відправлення є розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (розрахункова квитанція тощо). Також надається опис вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках із зазначенням адреси одержувача, кількості предметів, вартості кожного з цих предметів. Працівник об'єкта поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення (п. 61 Правил).

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачеві у справі є бланк опису вкладення, завірений відповідним відділенням зв'язку, разом з фіcкальним чеком/квитанцією про відправлення. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Однак, заявником в підтвердження доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів долучено тільки фіскальний чек: ПП "Стейтон - Груп" Тернопіль, що не може бути належним доказом надіслання заяви .

Отже заявником не подано доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів, що є порушенням вимог статті 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом ", заявник - кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, у суду відсутні правові підстави вважати подану заяву такою, що відповідає змісту вимог, зазначених у Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у зв'язку з чим вона підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Керуючись статтею 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтею 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про порушення справи про банкрутство ОСОБА_2 підприємства "Стейтон Груп", повернути без розгляду.

Повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до Господарського суду у встановленому порядку.

Додаток: заява з додатками всього на 25-х аркушах ( в тому числі оригінал платіжного доручення № 3876 від 20.11.2017 про сплату судового збору у розмірі 1600,00 грн. та конверт).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена окремо від рішення суду (ст.255 ГПК України).

Ухвалу підписано "22" лютого 2018 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя Я.Я. Боровець