РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2018Справа № 910/20351/17

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп»

простягнення 16488,17 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Багнюк І.І.

Представники учасників судового процесу:

від позивача не з'явився

від відповідача Кравець І.В. - довіреність

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» 203918,57 грн., з яких: 187430,40 грн. - заборгованість за поставлений товар на підставі договору поставки № ТП001608-17 від 11.05.2017 р., 11388,56 грн. - пеня, 1356,76 грн. - 3 % річних, 3742,85 грн. - інфляційні втрати.

Заявою, поданою 10.01.2018, позивач у зв'язку з добровільним погашенням відповідачем суми основного боргу, зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 16488,17 грн, з яких: 11388,56 грн - пеня за порушення строків оплати товару за період з 08.08.2017 по 03.11.2017; 1356,76 грн - три відсотки річних за період з 08.08.2017 по 03.11.2017 та 3742,85 грн - інфляційні нарахування за період з 08.08.2017 по 03.11.2017.

Заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка надійшла до суду 29.01.2018, суд на підставі ч.2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України залишив без розгляду, оскільки зазначена заява подана після першого судового засідання, що суперечить положенням п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором поставки № ТП001608-17 від 11.05.2017 в частині здійснення оплати за поставлений товар у встановлені договором строки.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на сплату основного боргу в добровільному порядку, та просить зменшити розмір пені на 90 %.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.11.2017 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/20351/17 та призначено розгляд справи на 19.12.2017.

Ухвалою від 19.12.2017 справу № 910/20351/17 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.01.2018.

Представники сторін в судове засідання 18.01.2018 не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Ухвалою від 18.01.2018 розгляд справи відкладено на 07.02.2018.

У судове засідання 07.02.2018 представники позивача не з'явились.

Оскільки позивач повідомлений про дату і час судового засідання належним чином, неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в справі матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.02.2018 підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

У судовому засіданні 07.02.2018 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» (надалі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (надалі - покупець, відповідач) укладено договір поставки № ТА001608-17 (надалі - договір), відповідно до умов якого постачальник бере на себе зобов'язання поставляти і передавати у власність покупцю, а покупець приймати та здійснювати оплату гофрокартонної продукції (надалі - товар) на умовах, визначених в цьому договорі.

11.05.2017 між сторонами договору було укладено протокол узгодження розбіжностей до договору, відповідно з яким змінено п. 3.2. договору поставки щодо порядку сплати вартості придбаного товару.

Порядок сплати вартості придбаного товару врегульовано розділом 3 «Умови розрахунків». Так, відповідно до п. 3.2. договору визначено, що оплата здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару та отримання рахунку-фактури, виставленого постачальником.

Загальна сума договору складає сукупну вартість товару, визначену у видаткових накладних, отриманого покупцем у період дії цього договору (п. 1.3. договору).

У відповідності до п. 8.2. договору за порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки БУ від вартості поставленого, але неоплаченого в термін товару за кожний календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання зобов'язання до моменту здійснення оплати товару.

Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2017 року включно.

За приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

В силу приписів ст. 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як свідчать обставини справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 189734,40 грн, що підтверджується видатковими накладними № 5614 від 06.07.2017 на суму 184089,60 грн; № 5864 від 13.07.2017 на суму 5644,80 грн та відповідними товарно-транспортними накладними.

Строк оплати за накладною № 5614 від 06.07.2017 - до 07.08.2017, за накладною № 5864 від 13.07.2017 - до 14.08.2017.

Однак відповідач порушив свої зобов'язання за договором, не сплативши своєчасно та в повному обсязі за отриманий товар, у зв'язку з чим в нього станом на 03.11.2017 існувала заборгованість у розмірі 187340,40 грн.

За час розгляду справи в суді відповідач в добровільному порядку сплатив основний борг, зокрема: 09.11.2017 - 40000,00 грн, 11.12.2017 - 20000,00 грн, 15.12.2017 - 5644,80 грн, 15.12.2017 - 75200,00 грн, 18.12.2017 - 46585,60 грн.

Таким чином, відповідач, в порушення п. 3.2. укладеного між сторонами договору, отриманий товар оплатив несвоєчасно. Зазначені обставини по суті відповідачем не оспорюються.

Судом встановлено, що відповідач у визначений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів позивачу не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 8.2. договору за порушення строків оплати товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки БУ від вартості поставленого, але неоплаченого в термін товару за кожний календарний день прострочення. Нарахування пені здійснюється протягом усього періоду прострочення виконання зобов'язання до моменту здійснення оплати товару.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 11388,56 грн пені за період з 08.08.2017 по 03.11.2017 визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Твердження відповідача про необхідність зменшення розміру пені суд відхиляє, оскільки документально свою позицію відповідач не довів.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010).

За розрахунком позивача, який перевірено судом, за прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати товару стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 1356,76 грн 3 % річних за період з 08.08.2017 по 03.11.2017 та 3742,85 грн інфляційних нарахувань за період з 08.08.2017 по 03.11.2017.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то судовий збір згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1600,00 грн.

Решта судового збору в сумі 1458,78 грн, сплаченого позивачем платіжним дорученням від 08.11.2017, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету з огляду на відповідне клопотання позивача та положення п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76 - 80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МВД Груп» (02100, м. Київ, вул. Бажова, будинок 5, кв. 16, ідентифікаційний код 38808110) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» (75101, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Гвардійська, буд. 103, ідентифікаційний код 38045226) 11388 (одинадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн 56 коп пені за порушення строків оплати товару за період з 08.08.2017 по 03.11.2017; 1356 (одна тисяча триста п'ятдесят шість) грн 76 коп три відсотки річних за період з 08.08.2017 по 03.11.2017; 3742 (три тисяча сімсот сорок дві) грн 85 коп інфляційних нарахувань за період з 08.08.2017 по 03.11.2017 та 1600 (одна тисяча шістсот) грн 00 коп витрат на сплату судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Дунапак Таврія» (75101, Херсонська область, Олешківський район, м. Олешки, вул. Гвардійська, буд. 103, ідентифікаційний код 38045226) з Державного бюджету України надмірно сплачений згідно платіжного доручення від 08.11.2017 №22760 судовий збір у розмірі 1458 (одна тисяча чотириста п'ятдесят вісім) грн. 78 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено:21.02.2018.

Суддя Ю.М. Смирнова