ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Київ

28.02.2018

Справа № 927/98/18

За позовом

Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461"

до

Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

про

визнання недійсним іпотечного договору

Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін:

без повідомлення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У лютому 2018 року на підставі ухвали господарського суду Чернігівської області від 07.02.2018 у справі №927/98/18 до господарського суду міста Києва передано за підсудністю матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" про визнання недійсним іпотечного договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з листа відповідача №USB/417 від 07.11.2017 йому стало відомо про існування укладеного між сторонами іпотечного договору за яким в забезпечення виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет" перед банком за кредитним договором №935/1-109 ДУ №1 від 14.08.2008 було передано в іпотеку належне позивачу майно, однак, вказаний договір було вчинено з порушення положень законодавства України, а саме: за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу управління позивача, у зв’язку з чим останній вказує на наявність правових підстав для визнання його недійсним.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.02.2018 вказаний позов прийнято та розгляду та відкрито провадження у справі №927/98/18.

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, за змістом якої просить в порядку забезпечення позовних вимог заборонити Публічному акціонерному товариству "Укрсоцбанк" у будь-який спосіб, передбачений Законом України "Про іпотеку", звертати стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним між Відкритим акціонерним товариством "Автотранспортне підприємство 17461" та АКБ соцрозвитку "Укрсоцбанк" на забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором №935/1-109 ДУ №1, укладеним 14.08.2008 між АКБ соцрозвитку "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Паритет": нежитлові будівлі, що знаходяться в місті Прилуки Чернігівської області по вулиці Пирятинська (Дзержинського), будинок 127.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з’ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою до суду позивач зазначає, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду за наслідками розгляду його позову, оскільки відповідач, може у будь-який спосіб відповідно до Закону України "Про іпотеку" звернути стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову.

В даному випадку, необхідність вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовується заявником тим, що предметом позовних вимог є визнання недійсним іпотечного договору, за яким відповідно до Закону України "Про іпотеку" може бути звернено стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, а тому невжиття такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу у будь-який спосіб, передбачений Законом України "Про іпотеку" звертати стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і зробити неможливим ефективний захист суб’єктивних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду з даним позовом.

В той же час, саме лише посилання заявника на відповідні обставини, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, за приписами статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Однак, матеріали позову та заяви про забезпечення позову не містять доказів ні укладення оскаржуваного договору, ні реєстрації обтяження належного позивачу майна відповідною іпотекою згідно із вимогами ст. 4 Закону України "Про іпотеку", як і не містять доказів вчинення банком активних дій, спрямованих на звернення стягнення на належне позивачу майно.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений заявником спосіб та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі їх невжиття.

Тобто, заявником не доведено належними доказами те, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову відсутні.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд –

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Автотранспортне підприємство 17461" про забезпечення позову відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                                      Р.В. Бойко