ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2018 р. Справа № 921/616/17-г/6

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Коростенській О.І.,

за участю представників:

від сторін не зявились

від третіх осіб-1,2,3 не зявились

розглянувши апеляційну скаргу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, вих.№2/19-696 від 15 грудня 2017 року

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року (суддя Шумський І.П.) про припинення провадження

у справі №921/616/17-г/6

за позовом Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, м. Тернопіль

до відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, м. Тернопіль

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Макбуд», м. Тернопіль

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 кооператив «Освітянин-2008», м. Тернопіль

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 міська рада, м. Тернопіль

про визнання нечинним та скасування наказу; визнання незаконним та скасування припису; визнання незаконними (протиправними) дій

в с т а н о в и в :

27 жовтня 2017 року позивач ОСОБА_5 національний технічний університет ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області про: - визнання наказу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області №382-ДК від 19.08.2017 року «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» частково недійсним (нечинним) та скасування його в частині, що стосується об'єкту перевірки за кадастровим номером :04:002:0024, загальною площею 6,5396 га, вул. Ген. М. Тарнавського, 7, м. Тернопіль; - визнання припису №382-ДК/0324Пр/03/01/-17 від 29.09.2017 року, складеного та виданого ст. державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_6, директору Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_7 ОСОБА_8 - незаконним та його скасування; - визнання незаконними (протиправними) дій представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо: складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0024 від 29.09.2017 року; розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, видання припису головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора Дятчука В.Ф., начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора з питань дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів ОСОБА_6

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 31 жовтня 2017 року порушено провадження у справі №921/616/17-г/6, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 16 листопада 2017 року та в порядку ст.27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Макбуд», ОСОБА_4 кооператив «Освітянин-2008» та ОСОБА_5 міську раду.

16 листопада 2017 року відповідач подав до місцевого господарського суду клопотання про припинення провадження у справі (вих.№9-19-0.9-8104/2-17 від 16.11.2017).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року провадження у справі №921/616/17-г/6 припинено на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України (в редакції, чинній на момент винесення ухвали), у звязку з тим, що спір в даній справі не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, а належить до юрисдикції адміністративних судів. Місцевий господарський суд в ухвалі, зокрема, зазначив, що господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин, у яких держава та територіальні громади через свої органи беруть участь з метою реалізації владних повноважень, а також справи, пов'язані з оскарженням правових актів, спрямованих на здійснення повноважень управління у земельних відносинах.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_5 національний технічний університет ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року у справі №921/616/17-г/6 та направити справу на розгляд в загальному порядку до Господарського суду Тернопільської області. Зокрема, зазначав, що даний спір є спором про право, а саме: щодо нецільового використання позивачем землі на частині, належної йому земельної ділянки на праві постійного користування, на якій ведеться будівництво багатоповерхового будинку для працівників коледжу та стадіону, згідно інвестиційного договору №248 від 07.06.2006 року та додаткової угоди до нього від 25.12.2014 року ТзОВ «Макбуд», що зазначено в оскаржуваному приписі, акті обстеження земельної ділянки, акті перевірки та розрахунку розміру шкоди. Разом з тим, наголошує, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки стосується обєкта цивільних відносин земельної ділянки.

Представники сторін та третіх осіб в судове засідання не зявились, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення та витягом з реєстру поштових відправлень суду.

Поряд з тим, 26 лютого 2018 року на електронну адресу суду від позивача надішли клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку з тимчасовою непрацездатністю провідного юрисконсульта та неможливістю забезпечити участь в судовому засіданні представника позивача.

Розглянувши вказані клопотання, колегія суддів вирішила такі відхилити, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.1 ст.216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Частиною 11 ст.270 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Як на підставу для відкладення розгляду справи, позивач посилається на тимчасову непрацездатність провідного юрисконсульта та неможливість забезпечити участь представника в судовому засіданні.

Колегія суддів не вважає поважною причину неявки представника позивача у судове засідання, зважаючи на можливість забезпечення явки в судове засідання іншого представника чи керівника позивача, при цьому, позивачем не долучено до клопотань про відкладення розгляду справи будь-яких доказів, що підтверджують викладені ним обставини. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи у відповідності до ч.2 ст.202 ГПК України за наведених у цій статті підстав можливе у межах строку, встановленого ГПК України, який в даному випадку закінчився.

Згідно з п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи (належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання).

У відзиві на апеляційну скаргу (вих.№9-19-0.9-705/2-18 від 06.02.2018 року) відповідач проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року у справі №921/616/17-г/6 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, зазначав, що спір у даній справі характеризується ознаками публічно-правового спору та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 національний технічний університет ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області про: - визнання наказу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області №382-ДК від 19.08.2017 року «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» частково недійсним (нечинним) та скасування його в частині, що стосується об'єкту перевірки за кадастровим номером :04:002:0024, загальною площею 6,5396 га, вул. Ген. М. Тарнавського, 7, м. Тернопіль; - визнання припису №382-ДК/0324Пр/03/01/-17 від 29.09.2017 року, складеного та виданого ст. державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_6, директору Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_7 ОСОБА_8 - незаконним та його скасування; - визнання незаконними (протиправними) дій представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області щодо: складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки за кадастровим номером :04:002:0024 від 29.09.2017 року; розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, видання припису головного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора Дятчука В.Ф., начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Тернопільському, Збаразькому районах та місті Тернополі Управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, державного інспектора з питань дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів ОСОБА_6

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно Державного акту на право постійного користування землею І-ТР №000614 від 17.06.1999 року, ОСОБА_6 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (№ НВ-015 від 09.10.2015 року), ОСОБА_6 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (№31722768 від 26.12.2014) Технічному коледжу Тернопільського державного технічного університету ім. Ів. Пулюя (станом на час розгляду справи Технічний коледж Тернопільського національного технічного університету ім. Ів. Пулюя) на праві постійного користування належить земельна ділянка комунальної власності площею 6,5396 га, за адресою: вул. Ген. М.Тарнавського, 7, м. Тернопіль, кадастровий номер :04:002:0024, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель закладів освіти; категорія земель: землі житлової та громадської забудови; вид використання земельної ділянки: для будівництва та обслуговування комплексу технічного коледжу.

17 лютого 2012 року Інспекцією ДАБК у Тернопільській області за №ТП3 зареєстровано Декларацію про початок виконання будівельних робіт з будівництва девяти поверхового житлового будинку по вул. Тарнавського в м. Тернополі для працівників Технічного коледжу ТНТУ ім. Ів. Пулюя.

За результатами позапланової перевірки, проведеної відповідно до наказу ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» №382-ДК від 19.08.2017 року, представниками ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_6 та ОСОБА_9 складено: Акт обстеження земельної ділянки №382-ДК/242/АО/10/01/-17 від 29.09.2017 року, Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об'єктом земельної ділянки №382-ДК/522/АП/09/01/-17 від 29.09.2017 року, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням директором ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя ОСОБА_8

Разом з тим, 29 вересня 2017 року видано припис №382-ДК/0324Пр/03/01/-17 директору ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя ОСОБА_8 про усунення порушення земельного законодавства.

За твердженням позивача вищевказаний наказ ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області №382-ДК від 19.08.2017 року не містить зазначення підстави для проведення перевірки, з тих, які наведені у ст.3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Також, позаплановий захід з проведення перевірки не містить погодження Державної регуляторної служби. В порушення ч.3 ст.6, ч.5 ст.7, ст.10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб'єкт господарювання (ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя) не ознайомлений з підставою для проведення позапланової перевірки, йому не вручено та не представлено копії посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю). В Актах від 29.09.2017 року відсутні підписи суб'єкта господарювання керівника ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя, що є порушенням абз.9 ч.6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та в порушення абз.8 ч.6 ст.7 вказаного Закону відсутні детальні описи виявленого порушення земельного законодавства з посиланням на відповідну вимогу законодавства. В Актах від 29.09.2017 року, розрахунку розміру шкоди та приписі від 29.09.2017 року необґрунтовано використовується встановлена перевіряючими особами площа (1,19 га), на якій ніби то вчинене порушення. Представниками перевіряючого органу не здійснювались обміри земельної ділянки по вул. Ген. М.Тарнавського, 7, м. Тернопіль, на якій проводяться будівельні роботи (1,19 га), і яка необґрунтовано покладена в основу розрахунку розміру заподіяної шкоди навчальним закладом в сумі 62521,13 грн., з підстав її нецільового використання. У приписі №382-ДК/0324Пр/03/01/-17 від 29.09.2017 року неправильно вказана дата його видачі - 29.10.2017 року (а не 29.09.2017 року) та не конкретизовано заходів, які необхідно вжити ТК ТНТУ ім. Ів. Пулюя стосовно усунення порушень земельного законодавства. Відтак, на думку позивача, вищенаведені дії представників ГУ Держгеокадастру у Тернопільській області суперечать нормам ст.19 Конституції України, положенням Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (ч.3 ст.3 ГПК України).

Підвідомчість це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом) господарським судам підвідомчі: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

У п.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» розяснено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах: а) про оскарження нормативно-правових актів, ухвалених суб'єктом владних повноважень, яким останній зобов'язує суб'єкта господарювання вчинити певні дії, утриматись від вчинення певних дій або нести відповідальність; б) про оскарження суб'єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб'єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов'язані з відносинами у сфері господарювання; в) між суб'єктами владних повноважень з приводу їхньої компетенції у сфері управління; г) з приводу укладання та виконання адміністративних договорів; д) за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом. Інші справи за участю господарюючих суб'єктів та суб'єктів владних повноважень не мають ознак справ адміністративної юрисдикції і повинні розглядатися господарськими судами на загальних підставах. До таких справ належать усі справи у спорах про право, що виникають з відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства.

Разом з тим, згідно з п.1 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду з даним позовом) справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАСУ до юрисдикції адміністративних судів віднесені публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

У п.7 ч.1 ст.3 КАСУ передбачено, що термін «субєкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший субєкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори юридичних осіб з органом державної влади, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів, відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

У апеляційній скарзі позивач наголошує на тому, що даний спір відноситься до підвідомчості господарського суду зважаючи на те, що даний спір є спором про право, а саме: щодо нецільового використання землі, що зазначено в оскаржуваному приписі, акті обстеження земельної ділянки, акті перевірки та розрахунку розміру шкоди. Разом з тим, зазначає, що дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки стосується обєкта цивільних відносин земельної ділянки.

Поряд з цим, у п.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17 травня 2011 року «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» розяснено, що питання про те, чи підвідомча господарському суду справа у спорі, що виник із земельних правовідносин, повинно вирішуватись залежно від того, який характер мають спірні правовідносини, тобто чи є вони приватноправовими чи публічно-правовими, та чи відповідає склад сторін у справі статті 1 Господарського процесуального кодексу України. З цією метою господарським судам слід аналізувати предмет позову, підстави позову і зміст позовних вимог.

У п.1.2 вказаної вище Постанови розяснено, що господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

При цьому, у п.1.4 вказаної Постанови розяснено, що господарським судам не підвідомчі справи у спорах, що виникають з публічно-правових відносин, у яких держава та територіальні громади через свої органи беруть участь з метою реалізації владних повноважень, а також справи, пов'язані з оскарженням правових актів, спрямованих на здійснення повноважень управління у земельних відносинах. Правовідносини у сфері використання і охорони земель, врегульовані розділами VI та VII Земельного кодексу України, можуть мати як приватноправовий, так і публічно-правовий характер (глави 29, 30, 33 названого Кодексу), а тому спори, що виникають з відповідних правовідносин, можуть, у залежності віл їх правового характеру та складу учасників, вирішуватися за правилами адміністративного або господарського судочинства. Виходячи з цього визначається й підвідомчість справ зі спорів, пов'язаних із здійсненням державного контролю та нагляду за господарською діяльністю суб'єктів господарювання у сфері земельних відносин - за використанням і охороною земель (частина третя статті 19 ГК України). Такі справи підлягають розглядові господарськими судами, оскільки стосуються об'єктів цивільних відносин - земельних ділянок та інших природних ресурсів, цивільних прав суб'єктів господарювання на ділянки і зазначені ресурси, зокрема, у спорах про: визнання недійсними правочинів стосовно земельних ділянок, звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок, відшкодування збитків, завданих землям і природним ресурсам господарською діяльністю, стягненням заборгованості з орендної плати за договорами оренди землі державної та комунальної форм власності тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у даній справі є суб'єкт владних повноважень (орган виконавчої влади) Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області.

Предметом позову в даній справі є законність дій ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Тернопільській області, а також актів, прийнятих цим державним органом за наслідками перевірки та перед нею. Оскаржувані позивачем дії та акти безпосередньо стосуються реалізації відповідачем своїх владних функцій, а саме: проведення ним перевірки з дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Підставою позову позивачем визначено недотримання контролюючим органом (відповідачем) положень Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», Закону України «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Тернопільській області, затверджене наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №308, щодо мотивів призначення і проведення відповідачем перевірки діяльності позивача, умов її здійснення та виконання позивачем вимог припису суб'єкта владних повноважень. Вказані законодавчі акти не регулюють відносин, що ґрунтуються на рівності сторін, а визначають повноваження (права і обов'язки) відповідача при виконанні ним владних функцій.

Беручи до уваги наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що прийняття ОСОБА_2 управлінням Держкомзему у Тернопільській області оскаржуваних наказу, припису та дій його посадових осіб щодо складання актів обстеження і перевірки дотримання вимог земельного законодавства, розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, винесеного за результатами проведення перевірки припису, є наслідком здійснення державним органом (відповідачем) владних управлінських повноважень, відтак, правовідносини, що виникли між сторонами характеризуються публічно-правовим характером, а спір, що виник між сторонами щодо оскарження позивачем дій відповідача, а також прийнятих останнім наказу і припису, є спором, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та не підвідомчий господарським судам України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, з огляду на що місцевий господарський суд ухвалою від 16 листопада 2017 року правомірно припинив провадження у справі №921/616/17-г/6.

Також помилковим є посилання скаржника на неправомірність дій суду першої інстанції щодо прийняття позовної заяви та призначення її до розгляду та подальше припинення провадження у справі, оскільки, повноваження щодо припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, суд може реалізувати протягом всього строку розгляду справи, передбаченого ГПК України та вказане не суперечить положенням ГПК України.

Одночасно колегія суддів не бере до уваги посилання апелянта на позбавлення останнього права щодо звернення з позовом до адміністративного суду в строк, передбачений законом, оскільки питання визначення підвідомчості під час звернення до суду з позовом належить самому позивачу та залежить виключно від його волі, з огляду на що ризик звернення з даним позовом першочергово до господарського суду несе сам позивач. При цьому, зазначене вище не може слугувати підставою для розгляду справи саме господарським судом, всупереч вимогам чинного законодавства щодо визначення підвідомчості між судами.

Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вирішено питання повернення позивачу судового збору, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила, в тому числі і у випадку припинення провадження у справі, про що і було розяснено позивачу у оскаржуваній ухвалі, при цьому, відповідне клопотання, подане позивачем до прийняття оскаржуваної ухвали, у матеріалах справи відсутнє.

Відтак, доводи скаржника про скасування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року у справі №921/616/17-г/6 є безпідставними.

Ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.106 ГПК України (в редакції, чинній на момент первісного звернення позивача з апеляційною скаргою) окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про припинення провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.255, 271, 273, 275, 276, 281, 282 ГПК України, суд,

постановив:

Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 16 листопада 2017 року у справі №921/616/17-г/6 залишити без змін, а апеляційну скаргу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Матеріали справи №921/616/17-г/6 повернути до Господарського суду Тернопільської області.

Повну постанову складено 01.03.2018 року

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.