ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2018 року Справа № 923/1124/17

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк", м. Київ,

до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м. Херсон,

про стягнення 21 644 грн. 80 коп.

за участю представників:

позивача ОСОБА_2, представник, дов. від 23.01.2018 р.,

відповідача ОСОБА_3, представник, дов. № 01-18-08/386 від 02.01.2018 р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 56грн.17коп. заборгованості за кредитом, 159грн.09коп. заборгованості по комісії, 9428грн.90коп. з урахуванням 25% на прострочений кредит, 0грн.32коп. з урахуванням 25% на прострочену комісію, 12000,00грн. штрафу та 0,32грн. пені, відповідно до умов Кредитного договору від 03.01.2012 р. № 04/01/12-КЛТ, що діє зі змінами та доповненнями, а також укладеного 26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» Договору купівлі-продажу прав вимоги, яким було здійснено заміну кредитора у зобовязанні. В обґрунтування позовних вимог позивач також посилається на положення ст. 3, 11, 15, 16, 22, 52, 512, 513, 514, 516, 517, 525, 526, 625, 1050 Цивільного кодексу України, ст. 193, 220, 230 Господарського кодексу України.

Представник позивача в ході судового засідання підтримав вимоги, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, відповідно до відзиву на позовну заяву, посилаючись на наступні обставини.

- як видно із розрахунку заборгованості наданого Позивачем додатком до позовної заяви, 28.05.2015 року МКП «ВУВКГ м. Херсона» здійснило платіж на погашення заборгованості за кредитним договором на суму 37 225.55 грн. Однак, із наявної копії платіжного доручення №4 від 25.05.2015 р. яким було здійснено відповідне погашення (копія додається), Відповідачем в рахунок погашення заборгованості було перераховано грошові кошти на суму 27 281.72 грн. Таким чином, на думку відповідача, у звязку із цим виникла розбіжність зарахованих коштів в розмірі 56,17 грн. які позивач намагається стягнути, як заборгованість за кредитним договором;

- як стверджує відповідач, із наданого розрахунку та тексту позовної заяви неможливо встановити відповідно до яких сум та на підставі чого було сформовано позовні вимоги зі сплати простроченої комісії на суму 159,09 грн.;

- позовна заява, на думку відповідача, не містить викладення та обґрунтування того, які саме конкретні документи у 12-ти випадках не надані позичальником на виконання умов Кредитного Договору, та в які строки зобов'язання щодо їх надання банку за кожний конкретний випадок мали бути виконані, що не дає змоги ідентифікувати відповідні правовідносини, які були порушені і підлягають захисту, до того ж, на виконання умов п.3.4.11 Договору, 03.01.2012 року між Відповідачем та ПАТ «Страхова компанія 611» було укладено договір добровільного страхування майна юридичних осіб СМЮ №39/031, в якому вигодонабувачем виступає Кредитор за кредитним договором №04/01/12/-КЛТ від 03.01.2012 року;

- на думку відповідача, позов в частині нарахування штрафів за порушення зобов'язань, передбачених п. 3.4.6, 3.4.11 є необгрунтованим, та безпідставним, не містить посилання на докази, що підтверджують його правомірність, а вимоги на суму 12 000 грн. штрафу, розрахованого із застосуванням п. 5.2 Кредитного договору є недоведеними, а тому, не можуть бути задоволеними;

- відповідач стверджує, що наданий Позивачем розрахунок заборгованості не відповідає умовам договору в частині нарахованих та утриманих процентів за користування кредитом, з 15.04.2014 р. Кредитором без погодження із Відповідачем було застосовано збільшену процентну ставку, що призвело до незаконної зміни у зарахуванні грошових коштів на погашення кредитної заборгованості.

Крім того, відповідачем 30.01.18 подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до положень ст. 183, 202, 216 ГПК України розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався з 21.12.17 до 13.02.18 за клопотанням відповідача, про що до протоколу підготовчого засідання 21.12.17 занесена відповідна ухвала.

Ухвалами по справі, які занесені до протоколу підготовчого засідання 13.02.18, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні 27.02.18.

У судовому засіданні 27.02.18 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, що прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

03 січня 2012 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (надалі за текстом рішкення - «Банк», «ВАТ «Кредитпромбанк») та міським комунальним підприємством Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона (надалі за текстом рішення - «Позичальник», «МКП «ВУВКГ м. Херсона», Відповідач) укладено Кредитний договір № 04/01/12-КЛТ, зі змінами та доповненнями (надалі за текстом рішення - «Кредитний договір»).

04.01.2012 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору, відповідно до умов пункту 1 якої Позичальнику надано кредит в сумі 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок) строком не пізніше 26.12.2014 року, процентна ставка встановлена в розмірі 16,5 % річних. При невиконанні Позичальником умов, передбачених п. 3.4.10 Кредитного договору, Банк має право встановити процентну ставку за кредитом, який надано за цією додатковою угодою, у розмірі 18,5 процентів річних в порядку, визначеному п. 3.1.11 Кредитного договору.

30.05.2012 року між Банком та Позичальником було укладено Договір про внесення змін до Кредитного договору, пунктом 1 якого, Кредитний договір № 04/01/12-КЛТ викладено в новій редакції.

Пунктом 1.1 Кредитного договору (у новій редакції) встановлено, що Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання кредит в межах загальної суми 2 000 000,00 грн. (два мільйони гривень 00 копійок).

Пунктом 1.2. Кредитного договору встановлено, що зобовязання Банку щодо надання кредитів та зобовязання Позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобовязання Сторін, передбачені цим Договором, виникають з моменту укладання Сторонами додаткових договорів про надання кредитів, які є невідємними частинами цього Договору, в сумах, зазначених в таких Додаткових договорах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1. цього Договору та термін його кінцевого повернення, визначається Додатковими договорами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.5 цього Договору.

Відповідно до умов п. 2.8 Кредитного договору процентні ставки встановлюються в Додаткових угодах за кожним кредитом, але в будь-якому разі не більше 16,5 процентів річних без врахування п. 2.9 цього Договору.

Відповідно до умов пункту 2.9 Кредитного договору Сторони домовились, що у разі порушення Позичальником умов п. п. 3.4.10, 3.4.11 цього Договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється у розмірі процентної ставки, встановленої в Додаткових договорах до цього Договору, збільшеної на 3 проценти річних (без додаткового погодження Сторонами такого збільшення).

Відповідно до умов п. 3.4.5 Кредитного договору Позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними Додатковими договорами, але в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2014 року.

Відповідно до умов пункту 5.1 Кредитного договору у разі прострочення Позичальником строків виконання грошового зобовязання, встановлених у п.п. 3.4.3, 3.4.4, 3.4.5 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період невиконання зобовязань за Кредитним договором, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з дня виникнення прострочки.

Відповідно до умов п. 5.2 Кредитного договору за ненадання Банку у встановлені цим Договором строки будь-яких документів, обовязковість надання яких передбачена п. 3.4.2, 3.4.6.-3.4.8., 3.4.11. цього Договору, Позичальник сплачує протягом 10 календарних днів з дати прострочення строку (порушення зобовязання) Банку штраф у розмірі 0,1 процентів від суми кредиту, але не більше 1 000,00 гривень за кожен випадок.

Відповідно до умов п. 5.3 Кредитного договору, Позичальник який прострочив виконання грошового зобовязання, встановленого у п. 3.4.5 цього Договору, на вимогу Банку згідно з статтею 625 Цивільного кодексу України зобовязаний сплатити в національній валюті України 25 процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

26 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», правонаступник Відкритого акціонерного товариства «Кредитпромбанк», (в розумінні вказаного договору - «Продавець») та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (в розумінні вказаного договору - «Покупець», надалі за текстом рішення - Позивач) був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги, - про заміну кредитора у зобовязанні (надалі за текстом рішення - «Договір купівлі-продажу»).

Відповідно до умов пункту 2.1 Договору купівлі-продажу Продавець цим погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх ОСОБА_4, а Покупець цим погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну Ціну.

Відповідно до умов п. 2.3 Договору купівлі-продажу Права вимоги переходять від Продавця до ОСОБА_4 та обовязки Продавця передати Права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання Продавцем та ОСОБА_4 приймання-передачі Прав вимоги.

Відповідно до умов пункту 7.1 Договору купівлі-продажу цей Договір набуває чинності у момент його підписання Сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання Сторонами своїх зобовязань за ним у повному обсязі.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу Прав вимоги за кредитами від 26 червня 2013 року (перелік Прав вимоги за кредитами) Право вимоги за Кредитним договором № 04/01/12-КЛТ від 03.01.2012 року з усіма змінами та доповненнями до нього, укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк» та МКП «ВУВКГМ.ХЕРСОНА» перейшло до AT "Дельта Банк".

Таким чином, на умовах Договору про купівлю-продаж прав вимог за кредитами, а також відповідно до вимог ст. 512, 513, 514, 516, 517 Цивільного кодексу України, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» набув статус Нового кредитора за кредитом укладеним між МКП «ВУВКГ м. Херсона» та ПАТ «Кредитпромбанк» та всіма договорами забезпечення.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення № 181 «Про початок здійснення процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації AT «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_5.

Відповідач свої зобовязання за Кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого виникла заборгованість яка, за розрахунком позивача, станом на 27.10.2017 року складає: 56грн.17коп. заборгованості за кредитом, 159грн.09коп. заборгованості по комісії, 9428грн.90коп. з урахуванням 25% на прострочений кредит, 0грн.32коп. з урахуванням 25% на прострочену комісію, 12000,00грн. штрафу та 0,32грн. пені.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України:

«Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.»

Зясувавши викладені обставини, дослідивши в судовому засіданні подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню, а заперечення відповідача проти позовних вимог не приймаються судом до уваги за наступних обставин.

У відзиві на позовну заяву Відповідач зазначає, що відповідно до копії платіжного доручення № 4 від 25.05.2015 року ним в рахунок погашення заборгованості було перераховано грошові кошти на суму 27 281,72 грн. (в копії вищезазначеного вище платіжного доручення сума вказана інша, а саме 37 281,72 грн.).

13.05.2015 р. Позичальником було сплачено 401,91 грн. та 112,36 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Загальна сума погашення заборгованості за кредитним договором в травні 2015 року складє 37 804,99 грн.

Відповідно до умов п. 2.11 Кредитного договору погашення заборгованості відбувалося в наступній черговості: спочатку 579,44 грн. - погашення заборгованості по комісії; решта суми 37 225,55 грн. була спрямована на погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до умов п. 3.4.6 Кредитного договору Позичальник зобовязаний щоквартально надавати Банку фінансову звітність, а саме: баланс (форма № 1), звіт про фінансові результати (форма №2), звіт про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість (форма 1-Б) в строки, встановлені для надання відповідної звітності в державні органи, інформацію про надходження на поточні рахунки та заборгованості за кредитами в інших банках, а також, на вимогу Банку, іншу звітність, розшифровку окремих статей балансу та звіт про використання кредитів. В кредитній справі відсутня звітність з 4 кв. 2014 року по 3 кв. 2017 року - в загальній сумі 11 випадків.

Відповідно до умов п. 3.4.11 Кредитного договору Позичальник зобовязаний, протягом 3 (трьох) робочих днів від дати укладення договорів застави (іпотеки), зазначених в п. 4.2 цього Договору, забезпечити укладення договору(ів) страхування предметів застави (іпотеки) на їх заставну вартість на користь Банку у страховій компанії, що акредитована Банком, та надати Банку копії зазначених договорів та документи, що підтверджують факт сплати страхових платежів. Забезпечити таке страхування протягом усього строку користування кредитами, наданими згідно з цим Договором. Станом на 05.02.2015 року закінчився строк дії Договору №11/1139915/2202/14 добровільного страхування майна від 04.02.2014 року, шо укладений між Позичальником та ПАТ «СК «Провідна», щодо страхування предмету іпотеки.

Відповідно до умов п. 2.5 Договору добровільного страхування майна юридичних осіб № 39/031 від 03.01.2012 року, який був долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву, період страхування якого починається з 05.01.2012 р. та закінчується 04.01.2013 р., що свідчить про порушення умов кредитного договору і правомірне нарахування Банком штрафу.

Відповідно до умов п. 2.8 Кредитного договору процентні ставки встановлюються в Додаткових договорах за кожним кредитом, але в будь-якому разі не більше 16,5 процентів річних без врахування п. 2.9 цього Договору.

Відповідно до умов п. 3.4.10 Кредитного договору протягом строку користування кредитом(ами), наданим(и) згідно з цим Договором, забезпечити надходження грошових коштів на поточні рахунки Позичальника, відкриті в Банку, не менше 90 відсотків від загальної суми надходжень на поточні рахунки Позичальника, відкриті у будь-яких установах банків, за виключенням надходжень у вигляді кредитів, наданих Позичальнику Банком, надходжень отриманих в результаті продажу іноземної валюти та надходжень з власного поточного рахунку, відкритого в іншому банку. Розрахунковим періодом для застосування умов цього пункту є квартал.

Відповідно до умов п. 2.9 Кредитного договору у разі порушення Позичальником умов п.3.4.10, 3.4.11 цього Договору, нарахування процентів за кредитом здійснюється в розмірі процентної ставки, встановленої в Додаткових договорах до цього Договору, збільшеної на 3 (три) процентів річних (без додаткового погодження Сторонами такого збільшення).

Листом за вих. №2/39-17/4875 від 15.04.2014 року, Банк повідомив Відповідача про застосування збільшеної відсоткової ставки, відповідно до умов кредитного договору (копія Листа за вих. №2/39-17/4875 від 15.04.2014 р. додається).

Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини 1 статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до положень частин 3 та 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Зобовязання зі сплати штрафних санкцій за ненадання фінансової звітності у 8 (восьми) випадках, а саме за 4 кв. 2014 р. - 3 кв. 2016 р., виникли у відповідача до 01.11.2016 року.

Враховучи заяву відповідача про застосування строків позовної давності щодо штрафних санкцій (штрафу та пені), суд відмовляє в задоволенні позовних вимог щодо стягнення 12000,00грн. штрафу (за ненадання фінансової звітності) та 0,32грн. пені (за несвоєчасне повернення комісії), річний строк позовної давності за якими сплинув.

Що ж до інших позовних вимог, які не є штрафними санкціями, трирічний строк позовної давності не сплинув, виходячи з умов п. 3.4.5 Кредитного договору, відповідно до якого Позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними Додатковими договорами, але в будь-якому випадку не пізніше 28 грудня 2014 року, та з урахуванням дати звернення позивача з позовною заявою до господарського суду Херсонської області - 08.12.2017 р.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (1600,00грн.:21644,80грн.х9644,48грн.=712,93грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача).

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 232 - 241 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (адреса місцезнаходження: 73000, Херсонська область, місто Херсон, площа імені ОСОБА_6, будинок 9; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 03355726) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "Дельта Банк" (адреса місцезнаходження: 01133, місто Київ, вулиця Щорса, будинок 36-Б; адреса для листування: 01040, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань: 34047020) 56грн.17коп. заборгованості за кредитом, 159грн.09коп. заборгованості по комісії, 9428грн.90коп. з урахуванням 25% на прострочений кредит, 0грн.32коп. з урахуванням 25% на прострочену комісію, 712грн.93коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду).

Дата складання повного рішення 05 березня 2018 р.

Суддя Ю.В. Гридасов