ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2018

м. Дніпро

Справа № 904/9376/17

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА"

до Криворізької міської організації Комуністичної партії України

про стягнення боргу за теплову енергію у розмірі 54 328,02 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

при секретарі судового засідання Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача заборгованість за теплову енергію у розмірі 43 899,61 грн., пеню - 2 512,08 грн., суму збитків від інфляції - 6 268,91 грн., 3% річних - 1 647,42 грн., мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідки про заборгованість станом на 24.11.17р. та доказів направлення Відповідачеві акту звірки та повідомлення про день, час і адресу засідання суду у даній справі.

Від Позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Позивача, у якому також Позивач повідомив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника у жодне судове засідання не забезпечив, відзив на позов, докази на його обґрунтування чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Про засідання суду Відповідач повідомлявся на адресу, вказану в позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулися поштові відправлення № 790, №295 та №431 з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання".

Пунктами 110, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270 передбачено, що у разі коли адресат не з'явився за одержанням реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу протягом трьох робочих днів після доставки першого повідомлення про надходження зазначеного поштового відправлення, поштового переказу, йому під розписку вручається повторне повідомлення (крім повторних повідомлень про надходження рекомендованих поштових відправлень). У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п'ять календарних днів з дня надходження листа до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення. Поштові відправлення, поштові перекази повертаються об'єктом поштового зв'язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Оскільки ухвали суду, у вищенаведених поштових відправленнях, про відкриття провадження у справі та відкладення розгляду справи направлялися Відповідачеві на адресу, вказану в позові та ЄДР і повернулися на адресу суду з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання", суд вважає, що Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом і, лише у силу нехтування своїми правами на одержання поштового відправлення (фактично відмовившись від одержання поштового відправлення), Відповідач не одержав ухвали суду, чим позбавив себе можливості захисту від вимог Позивача.

Стаття 43 ГПК України зобов'язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

У зв’язку із закінченням строків підготовчого провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні досліджено надані Позивачем докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.05.12р. сторонами укладено Договір №3633 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари (далі Договір), за п.1.1 якого Постачальник (Позивач) відпускає Споживачеві (Відповідачеві) теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а Споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором.

Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності (п.2.1 Договору).

Згідно з п.3.1 Договору оплата за відпущену теплову енергію проводиться Споживачем щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку Постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії.

Якщо Споживач є суб’єктом іншого сектора господарювання економіки (не державного) і не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п.3.1. Договору, він несе відповідальність згідно з п.п.4-7 ст. 231 ГК України та Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань" №543/96-ВР від 22.11.1996 року в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення сплати (п.3.3. Договору).

Споживач здійснює передплату в грошовій формі, в розмірі планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця (п.3.4. Договору).

За даними Позивача, не спростованими Відповідачем, за період з 17.02.15р. по 25.03.17р. борг Відповідача за спожиту теплову енергію становить 43 899,61 грн.

На підтвердження виконання договірних зобов’язань Позивач до матеріалів справи надав копії актів про початок і закінчення опалювального періоду, рахунки Позивача, виставлені Відповідачеві на оплату наданих послуг.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за період прострочки з 22.11.16р. по 20.09.17р. Позивачем нарахована пеня – 2 512,08 грн., 3 % річних – 1 647,42 грн. за період прострочки з 21.04.15р. по 20.09.17р. та індекс інфляції – 6 268,91 грн. за період прострочки з травня 2015р. по серпень 2017р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов’язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов’язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов’язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов’язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем, доводи Позивача про наявність у Відповідача боргу за поставлену теплову енергію, суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарським судом встановлено, що розрахунок пені, річних Позивачем проведено неправильно, строк оплати, за рахунком від 31.01.16р. настав 20.02.16р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день - 22.02.16р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 23.02.16р., за рахунком від 24.04.17р. строк оплати настав 20.05.17р., а оскільки ця дата припала на вихідний день, строк оплати переноситься на перший наступний робочий день - 22.05.17р., відповідно, прострочення Відповідача почалося з 23.05.17р.

За перерахунком суду 3% річних з простроченої суми становлять 1 645,64 грн., пеня - 2 504,35 грн., решту розрахунків проведено правильно

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що Відповідач порушив умови Договору щодо оплати за поставлену теплову енергію, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення підлягають 43 899,61 грн. – основного боргу, 1 645,64 грн. – 3% річних, 2 504,35 грн. – пені, 6 268,91 грн. – індексу інфляції, решта вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Криворізької міської організації Комуністичної партії України, 50065, м. Кривий Ріг, вул. Віталія Матусевича (ХХІІ Партз'їзду), буд. 37, прим. 38 (код 23933881) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", 50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9 (код 23933881) 43 899,61 грн. – боргу, 2 504,35 грн. - пені, 6 268,91 грн. – індексу інфляції, 1 645,64 грн. – 3 % річних, 1 599,72 грн. – судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 26.02.2018

Cуддя С.Г.Юзіков