КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/10190/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Берегової Н.М.

та представників сторін:

від Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" - Хлєбніков С.Г. довіреність № б/н від 30.05.17;

керівник Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" -Ховхун Ю.Е., паспорт НОМЕР_1 виданий Печерським РУГУ МВС України у м. Києві від 17.11.95.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017

у справі № 910/10190/17 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" - організація, яка звертається за захистом порушених прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав - Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав"

про виплату компенсації за порушення майнових авторських прав 32 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" про стягнення 32 000,00 грн. компенсації за незаконне використання музичного твору "Santa baby".

Позовні вимоги з посиланням на приписи статей 15, 32, 50, 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) мотивовано неправомірним (без надання відповідного дозволу) використанням відповідачем у приміщенні магазину "Comfy" за адресою: м. Київ, проспект Московський, буд. 23, музичного твору "Santa baby" (виконавець Kylie Minogue).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/10190/17 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Дане рішення мотивоване тим, що позивач у справі не довів належності йому авторських прав на музичний твір, не надав доказів, які б підтверджували порушення авторських прав відповідачем та наявності підстав для стягнення з відповідача компенсації за порушення майнових авторських прав. Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем доведено правомірність використання спірного музичного твору.

Не погоджуючись із даним рішенням, Приватна організація "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" 13.12.2017 (згідно вхідного штампу місцевого господарського суду) звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить суд скасувати рішення суду першої інстанції повністю і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи вимоги викладені в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскаржуване рішення господарського суду прийнято з порушенням та невірним застосуванням як норм процесуального права, так і норм матеріального права.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт стверджує, що правомірно звертається до суду на підставі ст.ст. 50, 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» і має право на стягнення компенсації, оскільки ліцензійний договір укладений між ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" і ТОВ «Ворнер/Чаппел», в силу ст. 204 ЦК України, є належним доказом наявності прав у Позивача на спірний музичний твір.

Разом з тим, скаржник відзначає, що наявні в матеріалах справи акт, відеозапис та фіскальний чек в повній мірі підтверджують факт використання відповідачем спірного музичного твору. При цьому, апелянт стверджує, що суд першої інстанції не встановив факт належного спростування відповідачем презумпції винного заподіяння шкоди позивача.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2018 справу № 910/10190/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Верховець А.А., судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2018 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/10190/17; справу № 910/10190/17 призначено до розгляду на 13.02.2018.

02.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від Об'єднання підприємств "Українська ліга музичних прав" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого останнє просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

12.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ТОВ "Комфі Трейд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє зауважує, що місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення в повному обсязі досліджено всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Крім того, 12.02.2018 ТОВ "Комфі Трейд" подало клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

12.02.2018 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів (канцелярія) від ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" надійшла заява з процесуальних питань (клопотання № 1 щодо надання оцінки істотним обставинам справи).

Колегія суддів розглянувши клопотання ТОВ "Комфі Трейд" про розгляд справи в порядку письмового провадження відмовляє в його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що розгляд даної апеляційної скарги буде відбуватися в судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників, розгляд справи № 910/10190/17 неможливо здійснити в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" з процесуальних питань колегія суддів вирішила здійснити розгляд поданої заяви в порядку розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 13.02.2018 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник третьої особи заперечував проти вимог апеляційної скарги, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення № 09.2-04/8173/18 від 05.02.20018.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За наведеного, враховуючи, що участь в судовому засіданні є правом, а не обов'язком сторін, беручи до уваги, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ПО "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні 13.02.2018, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції Приватна організація "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" є організацією колективного управління, що підтверджується Свідоцтвом про облік організацій колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011 виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України.

24.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - видавник) укладено договір №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами на Твори та Субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме дозволяти або забороняти використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору видавник уповноважує організацію отримувати від третіх осіб, зокрема від організацій колективного управління, винагороду, зібрану ними за використання об'єктів авторського права на території України способами, визначеними у пункті 5.1.1 Договору, у тому числі впродовж періодів, передуючих укладенню цього Договору.

Організація здійснює колективне управляння відповідно до Договору на території України.

Згідно п. 9.1. Організація має право здійснювати відповідно до чинного законодавства України та цього Договору, будь-які юридичні, направлені на забезпечення та захист майнових прав Видавника на об'єкти авторського права, повноваження на управління якими передані Організації за цим Договором, в порядку визначеному у цьому розділі.

Так, п. 9.2 визначено, що у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює Організація, остання, позови з метою захисту прав Видавника та реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами, має право: п. 9.2.1 пред'являти заяви, претензії, здійснювати фіксацію фактів використання об'єктів авторського права без дозволу Організації; п. 9.2.2. вчиняти будь-які інші дії (вживати заходи), направлені на захист авторських прав Видавника, за умов отримання попередньої згоди Видавника.

Відповідно до п. 12.1 цей Договір вступає в силу з моменту підписання Сторонами і діє безстроково.

Представником організації було надано копію декларації музичних творів №172 від 01.10.2016 р. до договору №АВ-24012014/01 про управління майновими авторськими правами 24.01.2014, згідно якої видавник передав в управління організації, зокрема, твір "Santa Baby" (автори музики та тексту: Javits Joan, Philip Springer, Tony Springer; виконавець - Kylie Minogue).

В підтвердження наявності у ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" майнових авторських прав на музичний твір "Santa Baby" ПО "ОКУАСП" надав ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер/Чаппелл" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ворнер Мьюзік Україна" (далі - ліцензіат).

Згідно п. 2.1 ліцензіар надає ліцензіату право на використання на протязі строку на території і способами, зазначеними в Договорі, всіх творів, які входять до Каталогу ліцензіара, за виключенням Продакшн Музика.

Роздруківки з каталогу. Для підтвердження права використання творів ліцензіар за вимогою ліцензіата надає завірені роздруківки із каталогу, які містять характеристики творів по формі наведеній в Додатку № 1 до даного Договору (п. 2.2).

Відповідно до п. 3.1 всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіату згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіару оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками, про що ліцензіат періодично повідомляється.

Пунктом 3 передбачено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання з урахуванням положень п. 11.2. та закінчується 31.12.2014. Строк Договору може автоматично продовжуватись на наступний період в 1 (один) рік, до тих пір поки не буде розірваний однією із сторін.

Як вбачається з додатку №1 до ліцензійного договору №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014, ліцензіар передав ліцензіату право на використання творів, зокрема, "Santa Baby" (виконавець - Kylie Minogue).

Отже, за твердженням позивача, останній володіє майновими авторськими правами на музичний твір "Santa Baby" та правомірно звертається до суду з відповідним позовом.

При цьому, в підтвердження факту використання відповідачем музичного твору "Santa Baby" позивач надав суду акт фіксації комерційного використання музичних творів способом публічного виконання № 24/12/16 від 21.12.2016, складений представниками організації Чередніченком Є.І. та Сідько С.О., додаток до акту фіксації № 24.12.2016 від 20.12.2016, диск № CMDR14G-CAFWM1B-090 відеозапису та фіскальний чек № ЧКІ02-0043 від 21.12.2016.

Відповідач заперечує проти позову з підстав правомірності використання спірного музичного твору, що підтверджує договором № Київ/01/11/16 від 01.11.2016 про сплату винагороди за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих в них виконань, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" та Об'єднанням підприємств «Українська ліга музичних прав».

Таким чином, причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для стягнення з відповідача компенсації у зв'язку з порушенням майнових авторських прав суб'єктів авторського права.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право та суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону, автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

У пункті 7 постанови пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" (далі - Постанова № 5) зазначено, що відповідно до статті 45 Закону суб'єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто, через свого повіреного, через організацію колективного управління.

Згідно з підпунктом "г" частини першої статті 49 Закону організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень, зокрема, таку функцію: звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. При цьому окреме доручення для представництва в суді не є обов'язковим.

У пункті 49 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова № 12) наведено, що організації колективного управління, які здійснюють управління майновими правами на твори, повинні довести наявність у них прав на управління авторськими майновими правами певного кола осіб.

Отже, у разі звернення організації колективного управління до суду з позовом про захист прав суб'єктів авторського права суд повинен з'ясовувати обсяг повноважень цієї організації згідно з договорами, укладеними цією організацією та суб'єктом авторського права. Якщо у організації колективного управління відсутні повноваження на управління майновими правами суб'єкта авторського права, зокрема, щодо конкретного твору, судам слід відмовляти у задоволенні позову цієї організації.

Відповідно до п. 30.1 Постанови №12, у вирішенні спорів, пов'язаних з передачею авторського права, господарські суди повинні всебічно і повно досліджувати обставини щодо обсягу прав, які передано чи надано у використання за договором, строку дії авторського договору тощо. У разі коли з матеріалів справи вбачається, що мало місце неодноразове передання майнових прав на твір, господарському суду у розгляді справи необхідно з'ясовувати усі обставини, пов'язані із встановленням суб'єктів майнового права на твір і передачею (відчуженням) повністю чи частково прав таких суб'єктів. Зокрема, підлягають з'ясуванню питання про те, який саме обсяг майнових прав передано і чи дотримано при цьому вимоги Закону щодо авторського договору; яким у зв'язку з цим є обсяг майнового права відповідної особи тощо.

З наведеного слідує, що у разі неодноразової передачі майнових прав на твір має бути встановлений весь ланцюг суб'єктів авторського права і обсяг прав які передавались від однієї особи (суб'єкта) до іншої, від автора до позивача у справі.

Отже, у разі відсутності Свідоцтва на твір позивач повинен довести належність йому майнових авторських прав на твір.

Пунктом 28 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" визначено, що з огляду на приписи статті 33 ГПК України (в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем, а в разі заявлення вимог про відшкодування шкоди - розмір шкоди і причинно-наслідковий зв'язок між завданою шкодою та діями відповідача. У випадках коли права автора засвідчено свідоцтвом, виданим в установленому порядку уповноваженим органом, власник майнових прав інтелектуальної власності на твір, які було передано на зазначений у свідоцтві твір, звільняється від доведення належності йому відповідних прав; у таких випадках обов'язок доведення належності цих прав іншій особі, ніж та, що зазначена у свідоцтві, покладається на відповідача;

2) відповідач має довести додержання ним вимог ЦК України і Закону при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами. Крім того, відповідач повинен спростувати визначену цивільним законодавством презумпцію винного заподіяння шкоди (статті 614, 1166 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи та було зазначено вище по тексту, ПО "ОКУАСП", доводячи належність йому авторського права на спірний музичний твір, посилається на договір №АВ-24012014/01 від 24.01.2014 про управління майновими авторськими правами (укладений між ПО "ОКУАСП" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") та ліцензійний договір №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 (укладений між ТОВ "Ворнер/Чаппелл" та ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна").

З даних договорів прослідковується передача майнових авторських прав на музичний твір "Santa Baby" від ТОВ "Ворнер/Чаппелл" до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" до ПО "ОКУАСП". Отже, вбачається неодноразова передача майнових прав на спірний музичний твір. Таким чином, враховуючи рекомендації Вищого господарського суду України надані в п. 30.1 постанови пленуму № 12 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", для з'ясування питання, який саме обсяг майнових прав було передано ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" (згідно п. 3.1 Ліцензійного договору всі права по відношенню до творів, які надаються ліцензіару згідно даного Договору, обмежені об'ємом прав, наданих ліцензіату оригінальними клієнтами або ліцензіатами, або іншими правовласниками) судовою колегією має бути досліджено весь ланцюг передачі майнових прав від правовласників спірного музичного твору до ПО "ОКУАСП".

При цьому, договори про перехід виключних майнових авторських прав на музичний твір "Santa Baby" від правовласників музичного твору до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" в матеріалах справи відсутні та не надані позивачем ані суду першої інстанції (на вимогу ухвали суду від 24.10.2017), ані Київському апеляційному господарському суду.

Разом з тим, слід звернути увагу скаржника, що відповідно до п. 8.1 Договору про управління майновими авторськими правами №АВ-24012014/01 від 24.01.2014 видавник (ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна") зобов'язується забезпечувати Організацію інформацією, яка необхідна для управління його правами, а згідно п. 8.2 Договору видавник зобов'язується впродовж 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відповідного запиту повідомляти Організацію про наявність прав на об'єкти авторського права, факт неправомірного використання яких встановлено Організацією.

Таким чином, ПО "ОКУАСП" в підтвердження належності майнових авторських прав на спірний музичний твір мала змогу звернутись до ТОВ "Ворнер Мьюзік Україна" з відповідним запитом для отримання інформації відносно наявності прав на музичний твір "Santa Baby". Однак, даним правом ПП "ОКУАСП" не скористалось, що свідчить про недоведеність позивачем при

зверненні до суду з даним позовом належності останньому майнових авторських прав на спірний музичний твір.

Посилання ж позивача на презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) укладеного між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 слід вважати безпідставними.

Так, слід відмітити, що цей правочин є дійсно правомірним в повному обсязі але тільки для сторін цього правочину, оскільки відноситься до норм приватного права і відповідно розповсюджується на обмежене коло осіб, яких це стосується. Разом з цим, позивач не є автором твору "Santa Baby" і його право не є безспірним, а правочин укладений між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» (№ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014) не є в повній мірі належним доказом і може стати таким тільки в сукупністю з іншими належними доказами. До того ж, вищезазначений договір за своєю правовою природою (видом) відноситься до змішаних, бо передбачає не тільки консенсуальну частину - узгодження істотних умов, а і реальну - передачу наявних у однієї сторони невиключних майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності другій стороні. Разом з тим, факт наявності реальних прав не є презюмованим, він має доводитись в порядку і засобами передбаченими законом.

До того ж, не приймаються, як необґрунтовані твердження скаржника про те, що правомірність правочину №ВЧ-01112014/02-д від 01.11.2014 укладеного між ТОВ «Ворнер мьюзік Україна» та ТОВ «Ворнер /Чаппел» вже встановлювалась в судовому порядку, а отже, в силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, так як для рішення господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішення господарського суду, є суб'єктний склад спору. При цьому, преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в яких беруть участь ті самі сторони, що й у справі, яка розглядається. Отже, повна тотожність суб'єктного складу спору є обов'язковою умовою преюдиціальності щодо сторін, чого не просліджується у даному випадку.

За таких обставин, враховуючи, що Організацією не надано Свідоцтво на спірний музичний твір, не доведений весь ланцюг передачі майнових прав на зазначений об'єкт авторського права від автора до позивача, позивач, в порушення ст. 74 ГПК України, не довів належність йому авторського права на спірний музичний твір, а відповідно і права на захист.

У процесі перегляду справи судом апеляційної інстанції здійснено дослідження наявних речових доказів, зокрема, відеозапис, наявний у цифровому вигляді на переносному оптичному диску, що міститься серед додатків до позовної заяви ПП "ОКУАСП". З відеозапису вбачається, що зйомка проводилась у приміщенні магазину "Comfy", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Московський, буд. 23, в якому здійснює господарську діяльністю Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" при звучанні музичного твору "Santa Baby". З тим, не вдаючись до акустичного аналізу та не перебираючи непритаманні суду функції та завдання експертного дослідження у справі, слід констатувати, що відеозапис фіксує загальний акустичний фон в приміщенні в місці, з якого велося знімання відео, ним доводиться наявність в приміщенні торгівельного залу магазину "Comfy" джерел звуку, але достеменно встановити відповідне джерело та технічний пристрій за допомогою якого здійснювалось виконання (відтворення) музичного твору не вбачається можливим. З огляду на зміст технічних дій з фіксації, які полягали в переміщенні представників позивача по торговому залу з увімкненою відеокамерою Sоny Handykam model №DCR DVD 610 2008 VPC-CH100 Black (відповідно до акту фіксації) та розрізняльну здатність звуку (відео) не можна виключати виконання (відтворення) музичного твору за допомогою будь-яких технічних пристроїв третіми особами. За таких обставин, приймаючи до уваги рух по торговому залу представників позивача та інших осіб, тощо - показники рівня шуму на записі та його ототожнення із публічним виконанням (відтворенням) музичного твору, з огляду на положення ст.74 ГПК України, як доказ у справі не є ані належним, ані допустимим, відповідні доводи є неспроможними з огляду на їх безпідставність.

Крім того, як вірно зазначено місцевим господарським судом, з відеозапису не можливо встановити, що акт фіксації № 24/12/16 від 20.12.2016 заповнювався в приміщенні магазину "Comfy", в якому, крім іншого, зазначено, що представник магазину відмовився від підписання акту, з чого слідує, що в акті фіксації містяться недостовірні дані. Разом з тим, слід наголосити, що додаток до акту фіксації порушення (№ 24/12/16 від 20.12.2016), в якому зазначено період часу фіксації факту публічного виконання музичних творів (з 13:11 до 13:32) та фіскальний чек (№ ЧКІ02-0043 від 21.12.2016), яким позивач підтверджує перебування його представників в приміщенні магазину "Comfy", в якому господарську діяльністю здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" мають різні дати, що унеможливлює достовірно встановити коли саме здійснювалась фіксації факту публічного виконання музичного твору "Santa Baby".

В свою чергу, на підтвердження правомірності використання музичного твору "Santa Baby" у приміщенні магазину "Comfy" відповідач надав суду договір № Київ/01/11/16 (далі - договір) від 01.11.2016 про сплату винагороди за використання опублікованих з комерційною метою фонограм та зафіксованих у них виконань укладений між відповідачем та Об'єднанням підприємств "Українська ліга музичних прав" (далі - Ліга).

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору предметом договору є умови використання компанією способом публічного виконання у зазначених в додатках до цього договору закладах, що належать компанії, опублікованих для виконання з комерційною метою фонограм (відеограм), їх примірників та зафіксованих у них музичних творів та їх виконань (далі разом - Фонограми) та сплати Лізі, як організації колективного управління, винагороди (роялті) за таке використання фонограм. Компанія зобов'язується сплачувати Лізі узгоджену в додатках до цього договору винагороду за публічне виконання Фонограм.

Згідно п. 2.1.1. Договору Ліга зобов'язується самостійно розподіляти та сплачувати правовласникам винагороду, отриману від Компанії.

Ліга зобов'язується самостійно вести всі переговори з третіми особами з приводу публічного виконання Фонограм в закладах (вказаних у Додатках до цього Договору), що належать Компанії. В разі пред'явлення до Компанії обгрунованих і аргументованих претензій та/або позовів відносно використання Фонограм на умовах Договору, Компанія зобов'язується сповістити про такі претензії та/або позови Лігу протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання таких претензії та/або позовів, відіславши копію претензії Лізі по факсу та/або по електронній пошті (п. 2.1.2. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 січня 2017р. при цьому п. 2.2.1, 2.2.5. Договору залишаються в силі до повного виконання компанією своїх зобов'язань, що виникли під час дії цього Договору.

У Додатку № 1 до Договору наведено перелік закладів в яких компанія здійснює публічне виконання фонограм, в тому числі і магазин "Comfy", розташований за адресою: м. Київ, просп. Московський, буд. 23.

В Додатку № 3 до Договору наведено перелік фонограм, права на публічне сповіщення яких було надано відповідачу, в тому числі й фонограма під назвою "Santa baby" у виконані Kylie Minogue.

Як вбачається з матеріалів справи, Ліга є організацією колективного управління на колективній основі всіма категоріями майнових прав суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, виробників відеограм, організацій мовлення, що підтверджується виданим Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України Свідоцтвом про облік організацій колективного управління від 22.08.2003 № 5/2003. Основна сфера діяльності: управління всіма категоріями майнових прав суб'єктів авторського права, виконавців, виробників фонограм, відеограм, організацій мовлення. Отже, Ліга на підставі статті 49 Закону правомірно надала відповідачу дозвіл на використання спірного музичного твору шляхом публічного виконання.

До того ж, слід звернути увагу, що відповідно до приписів законодавства суб'єкт господарювання при комерційному використанні об'єктів інтелектуальної власності повинен сплатити відповідну винагороду суб'єкту авторського права, в даному випадку, мова йде про організацію коллективного управління. Разом з тим, суб'єкт господарювання не наділений владними функціями та не може визначити правомірність та обсяг діяльності та прав тієї чи іншої організації колективного управління. Зокрема, й щодо кожного конкретного об'єкту інтелектуальної власності.

Відповідно п. 49-1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності», господарським судам потрібно мати на увазі, що згідно з приписами п. «в» ч. 1 ст. 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, відповідач правомірно використовував музичний твір "Santa baby" у приміщенні магазину "Comfy", розташованому за адресою: м. Київ, просп. Московський, буд. 23, оскільки уклав необхідний договір з організацією колективного управління.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що ПП "ОКУАСП" не надало суду доказів (у розумінні статті 73 ГПК України), які б підтверджували порушення авторських прав відповідачем та наявність підстав для стягнення з ТОВ "Комфі Трейд" компенсації за порушення виключних майнових авторських прав, Господарський суд міста Києва дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки саме на позивачеві лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається заявляючи позовні вимоги.

За наведеного в постанові, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення було повністю з'ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 судовою колегією не встановлено.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" судом не вбачається.

В зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими і суміжними правами" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/10190/17 залишити без змін.

3.Матеріали справи № 910/10190/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.02.2018

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко