ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.02.2018 Справа № 905/2936/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Лабуня С.Є., розглянув справу

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник», м.Запоріжжя

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», м.Краматорськ, Донецька область

про: стягнення 45 458,16грн.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Запоріжпідшипник, м.Запоріжжя звернулось до господарcького суду Донецької області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення 45 458,16грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на не виконання своїх грошових зобовязань за договором поставки №15/88 від 07.02.17р. в частині оплати поставленого позивачем товару.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.12.17р. відкрито провадження у справі 905/2936/17 та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.01.18р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.01.18р. підготовче засідання відкладено на 12.02.18р.

Ухвалою суду за результатами підготовчого засідання 12.02.18р. закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 26.02.18р.

13.02.18р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не зявився; про поважність причин неявки суд не повідомив, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надав.

Про день, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобовязують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що у випадку не зявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997р. №475/97 ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Враховуючи, що про час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином, суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати відзив та додаткові документи, які мають значення для розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

07.02.17р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) укладений договір поставки №15/88 (далі договір), згідно, якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, постачальник передає у власність покупця, а покупець приймає та оплачує товар (продукцію), загальною кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна, виробник якого, визначені сторонами у специфікаціях, які є невідємними частинами даного договору (п.1.1. договору).

За умовами п.п.2.1., 2.2. договору, ціна продукції вказується у специфікаціях, які є невідємною частиною договору. Загальна сума договору є величиною переміною та складається з суми всіх специфікацій, оформлених до даного договору, та не може перевищувати 2500000,00грн. без ПДВ, ПДВ 500000,00грн., всього з ПДВ 3000000,00грн. Зміна ціни в односторонньому порядку не дозволяється.

Відповідно до п.п.5.1., 5.2., 5.4 договору, строки та умови поставки вказуються у специфікаціях. Датою поставки товару вважається дата його передачі покупцю постачальником у встановленому у специфікації місці. Постачальник зобовязан в момент поставки товару вказати в товаросупровідних документах інформацію про країну виробника товару, торгової марки (при наявності) та виробника товару.

Пунктами 9.1., 9.2., 9.3., 9.4. договору визначено, що оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника у національній валюті України. За домовленістю сторін можливі інші види розрахунків. Покупець здійснює оплату за поставлену продукцію протягом строку, вказаному у специфікації, від дня отримання оригіналів рахунків на оплату та сертифіката якості, якщо інше не передбачено специфікацією. Датою оплата товару (продукції) вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця.

Даний договір вважається укладеним та вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії договору до 31.12.2017р. Закінченя терміну дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії даного договору (п.п.13.1., 13.2., 13.3. договору).

07.02.17р. сторонами договору підписана специфікації №1, яка визначаєть найменування, кількість, одиниця виміру, ціну, строки, умови оплати та поставки товару.

Так, умовами специфікації №1 від 07.02.17р. узгоджено: датою переходу права власності є дата підписання видаткової накладної покупцем; термін поставки DDP м.Краматорськ, склад перевізника, згідно Інкотермс 2010; строк поставки 3-5 календарних днів з моменту отрмання заявки, та не пізніше 150 днів з моменту підписання специфікації; умови оплати відстрочка платежу 5 календарних днів з моменту отримання товару на складі ПАТ «ЭМСС».

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за видатковою накладною №б00001184 від 10.04.17р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 45458,16грн., який був прийнятий представником відповідача, що підтверджується підписом представника одержувача на відповідній видатковій накладній.

Вказана видаткова накладна має посилання на договір №15/88 від 07.02.17р. та підписана представником відповідача, повноваження якого підтверджуються наявною в матеріалах справи копією довіреності на отримання цінностей №454 від 06.04.17р.

Таким чином, на виконання умов договору поставки №15/88 від 07.02.17р., позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято продукцію на загальну суму 45458,16грн.

Позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №б/н від 09.11.17р. з вимогою про погашення заборгованості за договором поставки №15/88 від 07.02.17р. на загальну суму 45458,16грн.

Як зазначає позивач, станом на час звернення до суду з позовною заявою відповіді на претензію не отримано, заборгованість не сплачена.

За твердженням позивача, відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань, поставлену на його адресу продукцію у встановлений договором та специфікацією строк не оплатив, у звязку з чим, за відповідачем рахується заборгованість за вищезазначеним договором в розмірі 45458,16грн., внаслідок чого позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст.1 Господарського кодексу України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору №15/88 від 07.02.17р. та специфікації №1 від 07.02.17р. до нього узгоджено: термін поставки 3-5 календарних днів з моменту отримання заявки, та не пізніше 150 днів з моменту підписання специфікації; умови оплати відстрочка 5 календарних днів з моменту отримання товару на складі ПАТ «ЭМСС».

Враховуючи, наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем за видатковою накладною №б00001184 від 10.04.17р. товару на суму 45458,16грн., у останнього виникло зобовязання з його оплати.

Проте відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати поставленого товару в строки обумовлені умовами договору не виконав, а отже прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ст.13Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором поставки №15/88 від 07.02.17р. в сумі 45458,16грн. обґрунтованими та доведеними.

У відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 46, 73-74, 76-79, 86, 129, 232-233, 237-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Запоріжпідшипник, м.Запоріжжя до ОСОБА_1 акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ про стягнення 45 458,16грн., задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжпідшипник» (69068, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 1 А, ) суму основного боргу 45 458,16грн., судовий збір в розмірі 1600,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Рішення складено та підписано 26.02.18р.

Суддя М.О. Лейба