Суд
УХВАЛА

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 911/926/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.,

розглянувши матеріали заяви публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Норіс"

про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21 листопада 2017 року у складі Кравчука Г.А. - головуючого, Поляк О.І., Алєєвої І.В.

за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: (1) Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру; (2) державного підприємства "Дослідне господарство "Чабани" Національного наукового центру "Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України"

до: (1) Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області та (2) публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Норіс"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1: (1) ОСОБА_7; (2) ОСОБА_8; (3) ОСОБА_9; (4) ОСОБА_10; (5) ОСОБА_11; (6) товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Форвардінг"; та (7) товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія міжрегіонального сервісу"

про визнання незаконними розпорядження та витребування земельної ділянки з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2017 року публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "Норіс" звернулось до Верховного Суду України із заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21 листопада 2017 року у даній справі з підстав, передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року).

Вказану заяву на підставі п.п. 6 п. 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 січня 2018 року справу передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Міщенко І.С. - головуючий, Берднік І.С., Сухового В.Г.

01 лютого 2018 року суддею Суховим В.Г. подано заяву про самовідвід від участі у розгляді справи № 911/926/17.

Ухвалою Верховного Суду від 05 січня 2018 року вказану заяву задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 лютого 2018 року справу передано на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: Міщенко І.С. - головуючий, Берднік І.С., Чумака Ю.Я.

За приписами п.п. 1 п. 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Перевіривши доводи зазначеної заяви та додані до неї матеріали, Суд не вбачає підстав для допуску справи до провадження Верховного Суду з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 111-15 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року) сторони, треті особи, прокурор мають право подати заяву про перегляд судових рішень господарських судів після їх перегляду в касаційному порядку.

Звертаючись до Верховного Суду України з даною заявою, правовою підставою такого звернення заявник визначає:

1) Пункт 3 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), в підтвердження якої заявником до заяви додаються копії постанов Верховного Суду України (1) від 08 червня 2016 року у справі №6-3029цс15, (2) від 16 вересня 2015 року у справі №6-68цс15 та (3) від 16 листопада 2016 року у справі №6-2469цс16 (№487/10132/14), які, на думку останнього, є підтвердженням невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеним в постановах Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме ч. 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України;

2) Пункт 1 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), в підтвердження якої заявником до заяви додаються копії постанов Вищого господарського суду України (1) від 01 червня 2016 року у справі №922/1969/15, (2) від 19 травня 2016 року у справі 922/3009/15, (3) від 19 вересня 2017 року у справі №911/2923/16, (4) від 26 липня 2016 року у справі №910/8326/15 та (5) від 29 квітня 2015 року у справі №920/1235/14, які, на думку останнього, є підтвердженням неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ч. 4 та 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; та

3) Пункт 2 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), в підтвердження якої заявником до заяви додаються копії постанов Вищого господарського суду України (1) від 30 травня 2017 року у справі №910/3723/14, (2) від 16 січня 2017 року у справі №912/2334/16, (3) від 12 січня 2017 року у справі №923/458/16, (4) від 15 січня 2013 року у справі №15/040-12, (5) від 28 липня 2015 року у справі №910/8900/14 та постанови Верховного Суду України (6) від 11 травня 2016 року у справі №3-387гс16 (№910/3723/14) та (7) від 01 листопада 2017 року у справі №918/553/16, які, на думку останнього, є підтвердженням неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права, а саме ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України щодо меж перегляду справи в касаційній інстанції, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Також, заявником, без зазначення визначених ч. 1 ст. 111-16 підстав для подання заяви про перегляд рішення касаційного суду, долучено копії постанов Вищого господарського суду України (1) від 14 березня 2017 року у справі №911/2150/16, (2) від 25 жовтня 2016 року у справі 902/17/17 та (3) 14 грудня 2016 року у справі №911/2825/15, яких викладено висновок щодо того, що порушення органом державної влади процедури передання спірної земельної ділянки у власність не може слугувати достатньою правовою підставою для визнання недійсним розпорядження про передачу такої земельної ділянки та укладеного на його підставі договору з огляду на положення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Однак, Судом встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 21 листопада 2017 року, переглянути яку просить заявник, постанову Київського апеляційного господарського суду від 27 червня 2017 року та рішення Господарського суду Київської області від 21 квітня 2017 року скасовано, а справу №911/926/17 передано на новий розгляд до місцевого господарського суду в новому складі суду.

Так, підставою для скасування постанови та рішення судів попередніх інстанцій, касаційний суд визначив неповне з'ясування судами попередніх інстанцій всіх обставин справи, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення спору по суті, зокрема, не надання судами належної правової оцінки моменту вибуття спірної ділянки із володіння законного власника та не встановлення судами обставин реалізації спірного розпорядження про передачу у власність фізичних осіб земельних ділянок, отримання останніми державних актів на право власності, реєстрації та/або скасування права власності на момент вирішення спору, що унеможливлює правильне застосування положень ст.ст. 387, 388 Цивільного кодексу України, які регулюють порядок витребування майна із чужого незаконного володіння.

Окрім цього, судом касаційної інстанції зазначено про неврахування та не надання оцінки судами попередніх інстанції тій обставині, що спірні правовідносини становлять "суспільний", "публічний" інтерес, що полягає у відчуженні із порушенням норм чинного законодавства на користь фізичних та юридичних осіб частини особливо цінних земель, які не підлягають передачі із державної у приватну власність та є воластістю Українського народу, що може бути/є підставою для визнання поважними причин пропуску строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд з мотивів неповного встановлення фактичних обставин справи, про що вказано вище, унеможливлює перегляд такої постанови в порядку, передбаченому розділом XII-2 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), зокрема і з підстав, визначених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст. 111-16 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року).

За таких обставин, Суд вважає подану заяву необґрунтованою, що є підставою для відмови у допуску справи № 911/926/17 до провадження Суду.

Керуючись п.п. 1 п. 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ), статтею 111-21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Кодексу, чинній до 15 грудня 2017 року), Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити публічному акціонерному товариству "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Норіс" у допуску справи №911/926/17 до провадження Верховного Суду за заявою про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 21 листопада 2017 року.

2.Копію даної ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Чумак Ю.Я.