РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.02.2018Справа № 910/21547/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна"

про стягнення коштів у розмірі 29737,72 грн.

Представники сторін:

від позивача: Власенко М.О., довіреність від 01.12.2017;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгроком» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» про стягнення коштів у розмірі 29737,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Договору про постачання товару № ДГ-КАС008624 від 04.11.2016 не здійснив поставку товару на всю суму отриманої попередньої оплати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 порушено провадження у справі № 910/21547/17, зобов'язано сторін надати свої пояснення щодо поданого позову, заперечення до відзиву та призначено розгляд справи на 15.01.2018.

15.01.2018 судове засідання не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Грєхової О.А. на лікарняному.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147-VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно приписів ч. 1 ст. 247 ГПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 ГПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2018 призначено справу № 910/21547/17 до розгляду по суті у порядку спрощеного позовного провадження на 19.02.2018.

01.02.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

19.02.2018 представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник позивача у судове засідання 19.02.2018 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 150, відповідно до якого, ухвала суду від 22.01.2018 була отримана представником відповідача 26.01.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 19.02.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НФ Трейдінг Україна» (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украгроком» (далі - покупець, позивач) укладено Договір поставки № ДГ-КАС008624 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язався передати у власність покупцеві товар, згідно специфікації (специфікацій), яка (які) є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар.

Найменування, асортимент, кількість товару, вид упаковки зазначається у специфікації (специфікаціях) до даного Договору, яка (які) є невід'ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору постачальник здійснює поставку покупцю товару, зазначеного в специфікації, вільного від будь-яких прав та вимог третіх осіб протягом строку дії Договору на умовах поставки визначених в специфікаціях, згідно Інкотермс 2010 (Правила МТП з використанням термінів для внутрішньої та міжнародної торгівлі).

Згідно з п. 3.2 та п. 3.4 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі транспортної інструкції покупця, яка обов'язково повинна містити:

- найменування покупця та реквізити цього Договору;

- найменування одержувача (вантажоодержувача), код за ЄДРПОУ та його поштова адреса;

- найменування товару, виду упаковки та кількості товару;

- бажаний строк (графік) поставки;

- найменування, код станції призначення, код одержувача (вантажоодержувача) на залізниці (в разі поставки товару залізничним транспортом на умовах СРТ або FСА);

- іншу необхідну інформацію для заповнення транспортних документів.

Постачальник передає товар протягом сорока днів від дати надання транспортної інструкції покупцем, за умови якщо не була надана відмова в строки, передбачені п. 3.5 Договору.

У відповідності до п. 3.5 Договору, якщо постачальник протягом семи робочих днів з моменту отримання транспортної інструкції покупця не надав останньому відмову в прийнятті такої транспортної інструкції до виконання, вважається, що транспортна інструкція покупця узгоджена сторонами і постачальник прийняв її до виконання.

Пунктом 3.8 Договору визначено, що транспортна інструкція надсилається покупцем постачальнику рекомендованим листом або надсилається покупцем постачальнику за допомогою факсимільного зв'язку чи електронної пошти.

Згідно з п. 4.3 Договору покупець оплачує товар у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених рахунків-фактур в наступному порядку:

- покупець зобов'язаний повністю оплатити товар до його поставки (попередня оплата);

- у разі поставки товару на умовах FCA (франко-перевізник), відшкодувати (оплатити) витрати постачальника, пов'язані з доставкою товару залізничним транспортом до станцій призначення в порядку передбаченому цим Договором.

За умовами пунктів 4.7-4.9 Договору при поставці товару залізничним транспортом на умовах FCA (франко-перевізник) постачальник забезпечує укладання договору (ів) перевезення та інших договорів пов'язаних із перевезенням (доставкою товару) на ризик та за рахунок покупця. При цьому зазначені договору можуть бути укладені відправником (вантажовідправником) товару. Відправником (вантажовідправником) за вибором постачальника може бути будь-яка особа. Покупець протягом п'яти днів з дати поставки відшкодовує (оплачує) витрати постачальника пов'язані із транспортуванням товару до пункту призначення (станції призначення), що визначається відповідно до транспортних інструкцій покупця. Зазначені витрати включають, але не обмежуються, тариф на перевезення вантажів (залізничний тариф, тощо), послуги з організації перевезень вантажів в спеціальному рухомому складі, експедиторські послуги, тощо.

При відвантаженні товару залізничним транспортом на умовах FCA (франко-перевізник) у належному відправнику або орендованому відправником рухомому складі, покупець протягом п'яти днів з дати поставки сплачує постачальнику плату за користування рухомим складом в розмірі визначеному у специфікаціях.

В разі, якщо товар був попередньо оплачений покупцем, то витрати постачальника на транспортування, що передбачений п. 4.7 та плата за користування рухомим складом, що передбачена п. 4.8, оплачуються (відшкодовуються) за рахунок сплаченої оплати за товар, а якщо цих коштів (попередньої оплати за товар) не достатньо, то оплата (відшкодування) здійснюється в загальному порядку, що обумовлений у п. 4.7 та п. 4.8.

Даний Договір набирає чинності з моменту його укладення та діє до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 9.1 Договору).

04.11.2015 сторонами погоджено Специфікацію № СП-КАС008624/1 на суму 1 965 000,00 грн., 25.11.2015 - Специфікацію № СП-КАС008624/2 на суму 6 500 000,00 грн. та 07.12.2015 - Специфікацію № СП-КАС008624/3 на суму 6 700 000,00 грн.

Як зазначає позивач, ТОВ «Украгроком» виконало належним чином свої зобов'язання за Договором, а саме здійснило попередню оплату товару на суму 15 243 322,35 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку позивача, ТОВ «НФ Трейдінг Україна» в свою чергу поставило товар позивачу згідно видаткових накладних на загальну суму 15 203 120,40 грн. та повернуло позивачу грошові кошти у розмірі 10 464,23 грн., а відтак відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за Договором, поставку товару на всю суму передоплати не здійснив, в зв'язку з чим за ним, утворилася заборгованість в розмірі 29 737,72 грн.

28.11.2017 позивач звернувся до відповідача з Вимогою вих. №28-11/17-04 в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України про повернення передоплати, сплаченої за товар, що не був поставлений, у розмірі 29 737,72 грн.

Проте, на момент звернення позивача до суду з даним позовом, відповідач кошти не повернув.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

04.11.2015 сторонами було погоджено Специфікацію № СП-КАС008624/1 на суму 1 965 000,00 грн., 25.11.2015 - Специфікацію № СП-КАС008624/2 на суму 6 500 000,00 грн. та 07.12.2015 - Специфікацію № СП-КАС008624/3 на суму 6 700 000,00 грн.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку позивача вбачається, що позивач свої зобов'язання за Договором виконав належним чином, здійснивши попередню оплату товару на суму 15 243 322,35 грн., а саме: 09.11.2015 - 1 965 000,00 грн.; 25.11.2015 - 32 180,24 грн.; 27.11.2015 - 6 500 000,00 грн.; 08.12.2015 - 2 200 000,00 грн.; 08.12.2015 - 4 500 000,00 грн.; 19.02.2016 - 8 507,15 грн.; 18.03.2016 - 30 076,42 грн.; 31.03.2016 - 7 558,54 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 15 203 120,40 грн., яка також включає витрати на перевезення товару, обумовлені сторонами у Договорі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних № РН-1112028 від 12.11.2015 на суму 906 605,24 грн., №РН-1113032 від 13.11.2015 на суму 118 031,00 грн., № РН-1130042 від 30.11.2015 на суму 253 616,00 грн., № РН-1215062 від 15.12.2015 на суму 260 035,00 грн., № РН-1217066 від 17.12.2015 на суму 258 960,00 грн., № РН-1218089 від 18.12.2015 на суму 265 052,00 грн., № РН-0129040 від 29.01.2016 на суму 448 428,77 грн., № РН-0204046 від 04.02.2016 на суму 453 830,00 грн., № РН-0205050 від 05.02.2016 на суму 505 180,00 грн., № РН-0208049 від 08.02.2016 на суму 223 600,00 грн., № РН-0209056 від 09.02.2016 на суму 491 010,00 грн., № РН-0210058 від 10.02.2016 на суму 468 650,00 грн., № РН-0210046 від 10.02.2016 на суму 316 607,15 грн., № РН-0215056 від 15.02.2016 на суму 471 770,00 грн., № РН-0304075 від 04.03.2016 на суму 497 770,00 грн., № РН-0310076 від 10.03.2016 на суму 503 360,00 грн., № РН-0311040 від 11.03.2016 на суму 240 110,00 грн., № РН-0312040 від 12.03.2016 на суму 501 930,00 грн., № РН-0314101 від 14.03.2016 на суму 490 620,00 грн., № РН-0315057 від 15.03.2016 на суму 483 080,00 грн., № РН-0316074 від 16.03.2016 на суму 257 270,00 грн., № РН-0406066 від 06.04.2016 на суму 255 580,00 грн., № РН-0305035 від 05.03.2016 на суму 395 053,12 грн., № РН-0306015 від 06.03.2016 на суму 912 043,20 грн., № РН-0318070 від 18.03.2016 на суму 493 790,00 грн., № РН-0321035 від 21.03.2016 на суму 326 478,54 грн., № РН-0329076 від 29.03.2016 на суму 257 816,00 грн., № РН-0425051 від 25.04.2016 на суму 263 712,00 грн., № РН-0426046 від 26.04.2016 на суму 790 466,00 грн., № РН-0427047 від 27.04.2016 на суму 787 518,00 грн., № РН-0429052 від 29.04.2016 на суму 531 578,00 грн., № РН-0504016 від 04.05.2016 на суму 527 156,00 грн., № РН-0506031 від 06.05.2016 на суму 267 062,00 грн., № РН-0610016 від 10.06.2016 на суму 669 299,28 грн., № РН-1002018 від 02.10.2016 на суму 310 053,00 грн.

Надалі, на підставі листа позивача № 22/03/16-5 від 22.03.2016 відповідачем було повернуто позивачу кошти в розмірі 10 464,23 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою по особовому рахунку позивача, а відтак за позивачем обліковується переплата за Договором в розмірі 29 737,72 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач, поставку обумовленого товару на всю суму здійсненої позивачем передоплати не здійснив, позивач 28.11.2017 звернувся до ТОВ «НФ Трейдінг Україна» з Вимогою вих. №28-11/17-04 в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України про повернення передоплати, сплаченої за товар, що не був поставлений, у якій вимагав повернути кошти у розмірі 29 737,72 грн.

Зазначена вимога ТОВ «Украгроком» залишена ТОВ «НФ Трейдінг Україна» без задоволення.

Станом на теперішній час грошові кошти за непоставлений товар відповідачем не повернуто.

В силу приписів ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Отже, враховуючи, що відповідач отримавши як попередню оплату за договором грошові кошти в сумі 15 243 322,35 грн., не надав доказів належного виконання свого зобов'язання щодо відповідної поставки товару в повному обсязі, здійснивши поставку товару, з урахуванням витрат на його перевезення на суму 15 203 120,40 грн., а також повернувши позивачу кошти в розмірі 10 464,23 грн. та в порушення норм ст. 693 ЦК України не виконав вимогу, викладену позивачем в претензії від 28.11.2017 щодо повернення перерахованих коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача 29 737,72 грн. попередньої оплати за товар.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про поставку товару на всю суму здійсненої позивачем передоплати за Договором.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НФ Трейдінг Україна" (01601, м. Київ, вулиця Мечникова, будинок 2; ідентифікаційний код: 37883328) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгроком" (02660, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 7; ідентифікаційний код: 30530159) попередню оплату в розмірі 29 737 (двадцять дев'ять тисяч сімсот тридцять сім) грн. 72 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 21.02.2018.

Суддя О.А. Грєхова