КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа№ 910/19805/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Мальченко А.О.

Жук Г.А.

секретар судового засідання Драчук Р.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні бізнес рішення»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 07.12.2016 (повний текст складено 12.12.2016)

у справі № 910/19805/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

«інвестиційні бізнес рішення»

до 1) Національного банку України

2) Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про солідарне стягнення 1 200 000, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні бізнес рішення» (далі - ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України (далі - НБУ, відповідач-1) та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» (далі - ПАТ «КБ «Союз», відповідач-2) про солідарне стягнення з відповідачів збитків в розмірі 1 200 000, 00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначило про невиконання відповдіачем-2 наданого позивачем належним чином оформленого платіжного доручення № 631 від 27.10.2016 про перерахування грошових коштів на загальну суму 1 200 000, 00 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення», відкритого в ПАТ «КБ «Союз», з посиланням на відсутність технічної можливості здійснювати будь-які платежі через невиконання НБУ судових рішень по справам № 826/4275/16 та №826/7833/16 (набули законної сили). Згаданими рішеннями постанови правління НБУ № 162/БТ та № 299/БТ про ліквідацію Банку визнані протиправними та скасовані, відтак відповідача-1 було зобов'язано вчинити дії по відновленню відповідача-2 як учасника системи електронних платежів, дозволити усі початкові платежі Банку в системі електронних платежів. Внаслідок протиправних дій чи бездіяльності НБУ (невиконання рішень у справах № 826/4275/16 та №826/7833/16), на переконання позивача, ПАТ «КБ «Союз» не маючи технічної можливості виконати платіжне доручення, порушило умови договору й відповідно завдало позивачу збитків в розмірі, який дорівнює сумі невиконаного відповідачем-2 платежу за вищезгаданим платіжним дорученням, тобто, в розмірі 1 200 000, 00 грн. (реальні збитки).

У наданій суду першої інстанції заяві від 15.11.2012 (а. с. 31, т. 1), яка підписана головою правління відповідача-2 Бугайовим А.І., останній повністю визнав позов та зазначив, що не заперечує проти ухвалення рішення про задоволення позову, посилаючись на те, що не може виконати платіжне доручення саме через дії відповідача-1.

Відповідач-1 заперечив проти доводів позивача, вважаючи, що НБУ не є стороною Договору та не може впливати на діяльність Банку щодо виконання договірних зобов'язань, відповідно відсутні підстави для солідарної відповідальності з відшкодування збитків позивачу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі № 910/19805/16 у позову ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення» відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, висновки суду щодо ненадання позивачем доказів причинно-наслідкового зв'язку між діями/бездіяльністю відповідачів та заявленою сумою збитків, неналежного обґрунтування їх вини, а також недоведеності заявленого розміру завданих позивачу збитків, були зроблені судом неправомірно через їх невідповідність фактичним обставинам справи. Позивачем, на його думку, доведено належними та допустимими доказами наявність всіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення,відтак вимоги про стягнення з відповідачів збитків підлягають задоволенню в повному обсязі. Стверджуючи, що позивач не є потерпілою особою, якій має бути відшкодовано завдані збитки, місцевий суд не навів жодного правового обґрунтування своїх висновків. На переконання апелянта, застосування судом без належним правових підстав приписів ч. 6 ст. 22, ч. 5 ст. 78 ГПК України позбавило позивача належного правового захисту його прав та законних інтересів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2017 залучено до участі у справі № 910/19805/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач-1 подав відзив, а третя особа письмові пояснення, в яких зазначили про безпідставність на необґрунтованість апеляційних вимог, просили не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Подане відповідачем-2 клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/4275/16, яка розглядається Київським апеляційним адміністративним судом, апеляційним господарським судом відхилено як безпідставне та необґрунтоване, адже ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 за клопотанням ПАТ «КБ «Союз» апеляційне провадження у справі № 910/19805/16 вже зупинялось до прийняття Верховним Судом України судового рішення у справі № 826/4275/16, як результат Верховним Судом України 27.06.2017 прийнято постанову у даній справі, якою справу направлено на новий розгляд, відповідно відсутні об'єктивні підстави для повторного зупинення провадження у справі.

В судове засідання апеляційної інстанції 27.02.2018 з'явилися представники позивача, відповідачів 1 та 2, представник третьої особи не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки апеляційний суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав. З огляду на наведене, апеляційний суд вважав за можливе справу розглядати за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні надав пояснення, в яких підтримав апеляційну скаргу позивача, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні надав пояснення, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, відтак оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 13.01.2010 між ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення» (позивачем, клієнтом за договором) та ПАТ «КБ «Союз» (відповідачем-2, банком за договором) укладено Договір № 391.1М банківського мультивалютного рахунку (далі - Договір), за умовами п. 1.1 якого банк відкриває клієнту поточний мультивалютний рахунок № 1 в національній валюті України (далі - рахунок) для зберігання коштів клієнтів та зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта за цим рахунком за плату, встановлену в розділі 3 цього договору, відповідно до вимог чинного законодавства України, банківських правил (нормативно - правових актів Національного банку України, внутрішніх положень банку тощо) та умов цього договору, а клієнт зобов'язується здійснювати операції за рахунком відповідно до вимог чинного законодавства України, банківських правил та умов цього договору.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.3 Договору клієнт здійснює операції за рахунком на підставі платіжних інструментів, включаючи розрахунково-касові документи, які передбачені чинним законодавством України та банківськими правилами. Переказ та списання коштів з рахунку клієнта здійснюється банком з урахуванням залишку на початок дня та поточних надходжень на його рахунок протягом операційного дня.

Положеннями п. 2.5 Договору сторони погодили, що розрахунково-касові документи Банк приймає та виконує в день їх надходження за умови, що вони були надані в період операційного часу, який встановлюється для кожної валюти окремо, з урахуванням умов п. 2.8 Договору. У разі надходження до Банку платіжного документа Клієнта в іноземній валюті після закінчення операційного часу, цей платіж виконується з датою валютування «наступний робочий день».

Цей Договір згідно п. 8.1 вважається укладеним з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом невизначеного строку. Умови договору, які стосуються розрахунково-касового обслуговування рахунку в національній валюті, набирають чинності з моменту відкриття рахунку в національній валюті. Умови договору, що стосуються розрахунково-касового обслуговування рахунку в іноземній валюті, набирають чинності з моменту відкриття рахунку в іноземній валюті.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За договором банківського рахунка (ст. 1066 ЦК України) банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Договір банківського рахунка укладається на підставі ст. 1067 ЦК України для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, на виконання умов Договору відповідачем-2 відкрито позивачу рахунок.

27.10.2016 ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення» надало до виконання Банку належним чином оформлене платіжне доручення № 631 від 27.10.2016 про перерахування грошових коштів на загальну суму 1 200 000,00 грн. з рахунку ТОВ «Інвестиційні бізнес рішення», відкритого в ПАТ «КБ «Союз», з призначенням платежу «Оплата за іменні цінні папери, що зберігаються в депозитарії зг дог ДД36/0407/004 від 04.07.2016. Без ПДВ», одержувачем за яким ТОВ «ДЮК-А».

Проте, відповідач-2 вказаного платіжного доручення не виконав, посилаючись на відсутність технічної можливості здійснювати будь-які платежі через невиконання НБУ судових рішень по справам № 826/4275/16 та №826/7833/16, згідно яких постанови правління НБУ № 162/БТ та № 299/БТ про ліквідацію Банку були визнані протиправними та скасовані, відтак відповідача-1 було зобов'язано вчинити дії щодо відновлення відповідача-2 як учасника системи електронних платежів, дозволити усі початкові платежі Банку в системі електронних платежів.

За матеріалами справи, постановою НБУ від 15.03.2016 № 162/БТ відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Союз».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016 у справі № 826/4275/16 позов Дядечка Сергія Володимировича до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи ПАТ «КБ «Союз» про визнання протиправною та скасування постанови Правління НБУ від 15.03.2016 № 162/БТ задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ № 162/БТ від 15 березня 2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Союз»; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 березня 2016 року № 343 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Союз» та делегування повноважень ліквідатора банку»; зобов'язано Національний банк України (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «КБ «Союз» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови Правління НБУ № 162/БТ від 15.03.16р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Союз» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі банку АТ «КБ «Союз» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу АТ «КБ «Союз» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT. НБУ повідомити усі банки про відновлення роботи банку АТ «КБ «Союз» у зазначених вище системах).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 у справі № 826/4275/16 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 у справі № 826/4275/16 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 21.09.2016 у справі №826/4275/16 ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 березня 2016 у справі № 826/4275/16 залишено без змін.

Постановою НБУ від 28.04.2016 № 299/БТ відкликано банківську ліцензію та ліквідовано ПАТ «КБ «Союз».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.07.2016 у справі №826/7833/16 за позовом Дядечка Сергія Володимировича до НБУ, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за участю третьої особи ПАТ «КБ «Союз» про визнання протиправними дії та скасування постанови Правління НБУ №299/БТ від 28.04.2016 визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ № 299/БТ від 28.04.2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Сою»; визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 615 від 28.04.2016 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Союз» та делегування повноважень ліквідатора банку»; визнано протиправним та скасовано Розпорядження НБУ від 06.06.2016 № 1740-р про відкликання генеральної ліцензії ПАТ «КБ «Союз» на здійснення валютних операцій; зобов'язано НБУ (в особі його відповідальних осіб до повноважень яких, буде відноситься вчинення відповідних дій) відновити функціонування ПАТ «Союз» в якості діючої банківської установи, в т.ч., але не виключно відновити функціонування кореспондентського рахунку АТ «КБ «Союз» в НБУ, відновити АТ «КБ «Союз» в якості учасника системи електронних платежів (СЕП), відновити АТ «КБ «Союз» в якості абонента системи електронної пошти НБУ, відновити роботу АТ «КБ «Союз» у всіх інформаційних задачах НБУ до яких банк був підключений раніше, а саме: система підтвердження угод на міжбанківському валютному ринку України НБУ «VAL-CLI»; інформаційно-довідкова система з купівлі та продажу кредитних ресурсів у національній валюті на міжбанківському кредитному ринку «КредІнфо2»; система розміщення та кількісного обігу депозитних сертифікатів НБУ «СЕРТЛАЙН2»; система обслуговування обігу державних облігацій України та облігацій внутрішніх місцевих позик «ОВДП-онлайн2»; система автоматизації здійснення НБУ реєстрації договорів резидентів-позичальників про отримання кредитів в іноземній валюті від нерезидентів-кредиторів «Реєстр договорів з нерезидентами 2»; програмний продукт депозитарного обліку «Модуль зберігача» Публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України»; АРМ «Заявка»; АРМ «Статзвiтнiсть»; Єдина інформаційна система «Реєстр позичальників», відновити інформаційний обмін АТ «КБ «Союз» з державними установами, а саме: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; Державна митна служба; Державний комітет фінансового моніторингу, дозволити усі початкові платежі банку АТ «КБ Союз» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу АТ «КБ «Союз» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT, повідомити усі банки про відновлення роботи АТ «КБ «Союз» у зазначених вище системах; зобов'язано НБУ в порядку встановленому чинним законодавством України та/або нормативними актами НБУ (в особі його відповідальних осіб до повноважень яких буде відноситься вчинення відповідних дій) відновити інформацію про ПАТ «КБ «Союз» як діючу банківську установу (в т.ч., але не виключно - шляхом, розміщення зазначеної інформації на сторінці Офіційного інтернет-представництва НБУ, включаючи розміщення такої інформації у відповідному розділі, в якому відображається Довідник діючих банківських установ України).

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 у справі №826/7833/16 постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2016 залишено без змін.

Таким чином, судовими рішеннями, які підлягали обов'язковому виконанню, були скасовані постанови НБУ та на нього покладено вчинення відповідних дій з відновлення функціонування ПАТ «КБ «Союз».

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що внаслідок протиправних дій чи бездіяльності НБУ (невиконання рішень у справах № 826/4275/16 та №826/7833/16), ПАТ «КБ «Союз» не маючи технічної можливості виконати платіжне доручення, порушило умови договору й відповідно завдало позивачу збитків в розмірі, який дорівнює сумі невиконаного відповідачем-2 платежу за платіжним дорученням, тобто, в розмірі 1 200 000, 00 грн.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів на підставі ст. 16 ЦК України є відшкодування збитків.

Збитками є втрати, яких особа зазнала в зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ст. 22 ЦК України).

Під збитками в розумінні ч. 2 ст. 224 ГК України передбачаються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, які підлягають відшкодуванню особою, що допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (ст. 225 ГК України).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

При цьому саме на позивача покладено обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. При визначенні розміру збитків, заподіяних порушенням господарських договорів, береться до уваги вид (склад) збитків та наслідки порушення договірних зобов'язань для підприємства. В свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як вище згадувалось, обґрунтовуючи наявність та розмір збитків позивач вказував, що внаслідок здійснення протиправних дій чи бездіяльності НБУ (невиконання рішень у справах № 826/4275/16 та №826/7833/16), ПАТ «КБ «Союз» не маючи технічної можливості виконати платіжне доручення, порушило умови договору й відповідно завдало позивачу збитків в розмірі, який дорівнює сумі невиконаного відповідачем-2 платежу за платіжним дорученням, тобто, в розмірі 1 200 000, 00 грн.

Разом з тим, позивачем не доведено понесення таких збитків, оскільки вказані грошові кошти знаходяться на його банківському рахунку, відкритому за Договором, який діє, не розірвано та не припинено, відповідно грошові кошти в розмірі 1 200 000, 00 грн. не можна розцінювати як реальні збитки.

Крім цього, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, з метою з'ясування обставин щодо остаточного перегляду Верховним Судом України справи № 826/4275/16 за позовом Дядечка Сергія Володимировича до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «СОЮЗ» про визнання протиправною та скасування постанови Правління Національного банку України від 15.03.2016 № 162/БТ, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2017 апеляційне провадження у справі № 910/19805/16 зупинено до прийняття Верховним Судом України судового рішення у справі № 826/4275/16 (провадження № 21-3739а16). Сторони зобов'язано повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

За результатами перегляду справи № 826/4275/16 Верховним Судом України прийнято постанову від 27.06.2017, якою постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.03.2016, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 та Вищого адміністративного суду України від 21.09.2016 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Під час нового розгляду справи постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.12.2017 визнано протиправною та скасовано постанову Правління НБУ № 162/БТ від 15 березня 2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Союз»; визнано протиправним та скасовано рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 березня 2016 року № 343 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Союз» та делегування повноважень ліквідатора банку»; зобов'язано НБУ (в особі його відповідальних осіб, до повноважень яких відноситься вчинення відповідних дій) вчинити всі необхідні дії щодо відновлення функціонування ПАТ «КБ «Союз» в якості банківської установи - в обсязі та стані, який існував до прийняття постанови Правління НБУ № 162/БТ від 15.03.16р. «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Союз» (в т.ч., але не виключно - дозволити усі початкові платежі банку АТ «КБ «Союз» у системі електронних платежів (СЕП) та відновити роботу АТ «КБ «Союз» у системі обміну інформацією та виконання платежів SWIFT. НБУ повідомити усі банки про відновлення роботи банку АТ «КБ «Союз» у зазначених вище системах).

Станом на даний час, вищезгадана постанова оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного адміністративного суду, відповідно відсутнє рішення суду, яке набрало законної сили, щодо визнання протиправними та скасування постанови Правління НБУ № 162/БТ від 15 березня 2016 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Союз» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 15 березня 2016 року № 343 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Союз» та делегування повноважень ліквідатора банку», відтак протиправність дій/бездіяльності відповідача-1, і як наслідок дій відповідача-2, в результаті яких завдано збитків позивачем, не доведено.

Посилання позивача на ст. 1190 ЦК України, вірно відхилені судом першої інстанції, адже позивач в даному випадку не є потерпілою особою в розумінні приписів цієї норми.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідачів, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідачів та збитками й вини відповідачів, тому вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів 1 200 000, 00 грн. збитків не підлягають задоволенню.

Доводи апелянта (позивача) з приводу неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 6 ст. 22, ч. 5 ст. 78 ГПК України (чинного на момент ухвалення оскаржуваного рішення), не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 240, 269-270, 273, 275, 281-284 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційні бізнес рішення» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2016 у справі № 910/19805/16 - без змін.

Матеріали справи № 910/19805/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.03.2018

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді А.О. Мальченко

Г.А. Жук