РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа № 910/20105/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот"
про стягнення 1 407 665,16 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Костогризова Г.С. - представник за довіреністю;
від відповідача:Усік І.М. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" (надалі - відповідач) про стягнення 1 257 386, 42 грн. основного боргу, 96 457,04 грн. пені, 11 574, 84 грн. 3% річних та 26 405,10 грн. інфляційних витрат, у зв'язку з порушенням відповідачем своїх зобов'язань з виплати частини доходу за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2017 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні 22.12.2017.

21.12.2018 відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач має перед відповідачем заборгованість, що виникла внаслідок несплати позивачем вартості наданих відповідачем послуг з проживання технічного персоналу в готелях, розмір якої був скорегований з урахуванням зустрічної звірки, проведеної Державною аудиторською службою України та на підставі існування даної заборгованості відповідачем було повідомлено позивачеві про залік зустрічних однорідних вимог.

22.12.2017 позивачем через канцелярію суду подано заяву про збільшення розміру позовних, відповідно до якої він просить суд стягнути заборгованість за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017 у розмірі 1 257 386, 42 грн., пеню у розмірі 96 870, 43 грн., 3% річних у розмірі 11 574, 84 грн. та інфляційні витрати у розмірі 41 833, 47 грн.

Між тим, 15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України (надалі - ГПК України) викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ГПК України, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Так, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.01.2018.

В підготовчому судовому засіданні, що відбулось 26.01.2018 судом було прийняте збільшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовому клопотанні та встановлено нову ціну позову - 1 407 665,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2018.

Представник позивача в судовому засіданні, що відбулося 14.02.2018 наполягав на задоволенні позову, а також заперечував проти проведення між сторонами заліку зустрічних однорідних вимог, вважаючи їх неоднорідними, надав суду усні пояснення по справі, відповідач проти позову заперечував, також надав суду усні пояснення по справі.

Стаття 46 Господарського процесуального кодексу України визначає права та обов'язки сторін. Так, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяви позивача про збільшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки збільшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовому клопотанні, прийняте господарським судом, тоді новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 1 407 665, 16 грн.

У судовому засіданні 14.02.2018 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд також враховує положення частини 1 статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" 04.11.1950 року про право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Пілот" (далі - Виконавець) було укладено договір № 4-67/4 від 10.02.2017 року про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року (далі - Договір), відповідно до умов якого, Замовник дає Виконавцю статус «Офіційний туристичний оператор ПКЄ» (далі - Статус), а Виконавець зобов'язується надавати послуги та сплачуватиме відповідну плату згідно умов цього Договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 6.2. Договору, із врахування змін до Договору, внесених Додатковою угодою № 1 від 17.02.2017, сторони домовились, що Виконавець сплачує Замовнику 50% доходів. Оплата здійснюється у строк не пізніше 3 (трьох) робочих днів з дати підписання сторонами акту наданих послуг. Виконавець за вимогою Замовника може здійснювати авансові платежі.

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем укладено договір послуг. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 901, 903 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі ст. ст. 173, 174, 175 ГК України (ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акту наданих послуг № 9987 від 10.07.2017 на загальну суму 3 393 894, 29 грн., що підписаний уповноваженими представниками сторін, останні погодили сплату відповідачем на користь позивача 50% доходів відповідно до умов Договору.

Позивач зазначає, що відповідач сплатив на його користь дохід частково - у розмірі 2 136 507,87 грн., водночас остаточні зобов'язання зі сплати коштів за Договором у розмірі 1 257 386,42 грн. відповідач не виконав.

Водночас відповідач зазначає, що з 01.03.2016 по 20.06.2017 він, за замовленнями позивача, надав послуги з проживання технічного персоналу в готелях на загальну суму 4 892 062,07 грн. та відповідач отримав виплати від позивача за означені послуги на суму 3 634 675,65 грн.

Окрім того відповідач зазначає, що зазначена вище заборгованість позивача перед відповідачем була скоригована на суму 71 896, 88 грн. відповідно до зустрічної звірки проведеної Державною аудиторською службою України, про що було викладено у відповідній Довідці № 03-21/1/41-3 від 05.07.2017, копія якої міститься в матеріалах справи. Так, у додатку №6 до зазначеної Довідки Державної аудиторської служби України міститься посилання на акт наданих послуг від 01.06.2017 № 9749, відповідно до якого відповідач виконав на замовлення позивача послуги з проживання на суму 1 329 283, 21 грн. та водночас, у Довідці міститься посилання на те, що вартість послуг з проживання технічного персоналу завищена на суму 71 896, 88 грн. та має бути відкоригована на зазначену суму.

Тобто заборгованість позивача перед відповідачем, з урахуванням зустрічної звірки Державної аудиторської служби України, згідно доводів відповідача, мала складати 1 257 386, 42 грн. (сума, зазначена в акті наданих послуг від 01.06.2017 № 9749 - 1 329 283, 21 грн. за вирахуванням 71 896, 88 грн. коригування).

Відповідач, посилаючись на вищезазначені обставини вказує на те, що позивачеві, на підставі положень ст. 601 ЦК України було повідомлено про проведення заліку зустрічних однорідних вимог в сумі 1 257 386, 42 грн. - заборгованості позивача за проживання технічного персоналу в рахунок зменшення зобов'язань з оплати 50% доходу за спірним Договором шляхом направлення відповідного листа №ВИХ-ПТ00170 від 11.07.2017 (копія зазначеного листа міститься в матеріалах справи).

В силу положень ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному із яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому). Допускаються випадки, так званого часткового зарахування, коли одне зобов'язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов'язання. В такому випадку зобов'язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов'язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов'язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв'язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов'язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Так, зобов'язання зі сплати відповідачем позивачеві 1 257 386, 42 грн. виникло на підставі договору про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017.

Відповідач, у свою чергу зазначає, що кошти у розмірі 1 257 386, 42 грн. є частиною вартості наданих ним позивачеві послуг з проживання технічного персоналу.

Водночас відповідачем не надано доказів на підтвердження факту надання зазначених послуг та їх вартості, також суду не надано завіреного та підписаного сторонами акту наданих послуг від 01.06.2017 № 9749, або будь яких інших доказів, що підтверджують факт надання відповідачем позивачеві послуг та наявності підстав для виникнення у позивача перед відповідачем грошового зобов'язання на суму 1 257 386, 42 грн.

Приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Довідка № 03-21/1/41-3 від 05.07.2017, складена Державною аудиторською службою України не може бути прийнята судом як доказ, що засвідчує наявність зобов'язання позивача перед відповідачем зі сплати коштів у розмірі 1 257 386, 42 грн. та відповідно - свідчити про однорідність вимог в зобов'язаннях між сторонами, оскільки не є однорідною із договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017, що є підставою для виникнення зустрічного зобов'язання.

За таких обставин, доводи відповідача про зарахування з позивачем зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України не приймаються судом.

В силу ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати на користь позивача 50% доходу відповідно до умов договору про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017 та має перед позивачем заборгованість у розмірі 1 257 386, 42 грн.

Доказів оплати зазначеної заборгованості відповідачем суду не надано.

Окрім того, відповідач у своєму відзиві підтвердив наявність у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 1 257 386, 42 грн.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 257 386, 42 грн., що виникла у зв'язку із неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з виплати частини доходу за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017 є обґрунтованими та позов у цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з виплати частини доходу за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 11 574, 84 грн. та інфляційні втрати у розмірі 41 833, 47 грн. за період з 13.07.2017 по 01.11.2017.

Перевіривши, за допомогою системи "ЛІГА", поданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих у зв'язку із неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з виплати частини доходу за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017 підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає вимогам Закону та умовам Договору.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 9.3. Договору, у випадку невиконання Виконавцем грошових зобов'язань за цим Договором, останній зобов'язується сплачувати Замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяча у період, за який нараховується пеня, від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня нараховується за весь час існування такого зобов'язання до повного його виконання Виконавцем. Сплата пені не звільняє Виконавця від обов'язку належного виконання зобов'язань за цим Договором.

На підставі зазначеного пункту Договору, позивачем нараховано 96 870,43 грн. пені за період з 13.07.2017 по 01.11.2017.

Перевіривши, за допомогою системи "ЛІГА", поданий позивачем розрахунок пені, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам Закону та умовам Договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 96 870,43 грн. пені, нарахованої у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з виплати частини доходу за договором про надання послуг та статусу офіційного туристичного оператора Пісенного конкурсу Євробачення - 2017 року № 4-67/4 від 10.02.2017 є обґрунтованими та позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" (02088, м. Київ, вул. Лісова, 80; ) па користь Публічного акціонерного товариства "Національна суспільна телерадіокомпанія України" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, 42; ) заборгованість у розмірі 1 257 386, 42 грн., пеню у розмірі 96 870,43 грн., 3% річних у розмірі 11 574, 84 грн., інфляційні втрати у розмірі 41 833,47 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 21 114, 98 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 19.02.2018 року.

Суддя Ю.О. Підченко