РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2018Справа № 910/22891/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Астаповій Ю.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Україна" про стягнення 19 730,00 грн., за участю представника позивача - Січкаренка Р.Г., довіреність №ГО-17/144 від 14.12.2017 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 19 730,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.01.2015 року по вул. Л. Курбаса у м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода» д.н. НОМЕР_1 (застрахований позивачем транспортний засіб) та автобуса «Неоплан 316», д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 19 730,00 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП - гр. ОСОБА_2 було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія "Україна".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.12.2017 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 14.02.2018 року.

26.02.2018 року представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Сторони у справі були належним чином повідомлені про розгляд даної справи судом, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався, відзив на позов не надав.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки про ДТП та постанови Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року по справі № 759/1744/15-п ОСОБА_2, керуючи автобусом «Неоплан 316», д.н. НОМЕР_2 рухався по вул. Л. Курбаса у м. Києві, не забезпечив технічно справний стан транспортного засобу, внаслідок чого від'єдналося заднє ліве колесо та пошкодило автомобіль «Шкода» д.н. НОМЕР_1, який рухався назустріч.

Так, постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2015 року по справі № 759/1744/15-п ОСОБА_2, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Пошкоджений автомобіль був застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова група «ТАС» на підставі договору А№401013 від 17.04.2014 року.

Відповідно до рахунку-фактури № 519 від 30.01.2015 року та експертного висновку/калькуляції від 02.02.2015 року, що містяться в матеріалах справи, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Шкода» д.н. НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП склала 19 730,00 грн.

Як вбачається з страхового акту № 2055Р/38115 від 04.02.2015 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 19 730,00 грн.

Зазначені кошти в розмірі 19 730,00 грн. позивачем було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням №18156 від 05.02.2015 року.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автобусом «Неоплан 316», д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «Шкода» д.н. НОМЕР_1, керував ОСОБА_2.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала - автобусом «Неоплан 316», д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2 встановлена в судовому порядку.

Тому, ОСОБА_2 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Шкода» д.н. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АІ/4451553 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу автобуса «Неоплан 316», д.н. НОМЕР_2, і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 50 000 та франшизу у розмірі 0 грн.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «Шкода» д.н. НОМЕР_1 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля та беручи до уваги те, що розмір збитків розраховується, виходячи із вартості матеріального збитку, за вирахуванням франшизи (0,00 грн.) та в межах ліміту відповідальності (50 000,00 грн.) передбаченого договором (полісом) № АІ/4451553, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем та позов підлягає задоволенню у розмірі 19 730,00 грн. (19 730,00 грн. виплачене страхове відшкодування - 0,00 грн. франшизи).

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 236 - 241Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Україна" (02140, м Київ, вул. Ревуцького, будинок 42-Г; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 65; ) 19 730 (дев'ятнадцять тисяч сімсот тридцять) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Київського апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 05.03.2018р.

Суддя С.О. Чебикіна