РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року Справа № 902/392/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Мельник О.В. , суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Першко А.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року в справі №902/392/14 (суддя Нешик О.С.)

час та місце ухвалення: 29 листопада 2017 року; м. Вінниця, вул. Пирогова, 29; проголошена о 10:45 год.

за скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" №12/10-1 від 12 жовтня 2017 року на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та визнання протиправними звітів про оцінку майна у справі №902/392/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат"

до дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Золотий Урожай"

про стягнення 12 525 682 грн 24 коп. заборгованості за кредитним договором та договорами поруки

за участю представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1;

боржника - не з'явився;

органу ДВС - не з'явився.

Заяв про відвід (самовідвід) судді (суддів) та секретаря судового засідання, з підстав, визначених статтями 35-37 ГПК України не надходило. Клопотань про роз'яснення прав та обов'язків, відповідно до статті 205 ГПК України, не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 24 квітня 2014 року в справі №902/392/14 позов публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - Стягувач) до товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" (надалі - Боржник) до дочірнього підприємства "Уманський консервний комбінат" та до товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Золотий Урожай" задоволено повністю та стягнуто солідарно 9 700 000 грн заборгованості за кредитом; 2 225 122 грн 19 коп. заборгованості за відсотками, 459 487 грн 67 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 58 112 грн коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків та 73 080 грн витрат зі сплати судового збору.

На виконання вищевказаного рішення 18 грудня 2014 року видано відповідні накази.

Суд констатує, що Боржник звернувся в господарський суд Вінницької області зі скаргою про визнання незаконними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі - орган ДВС) та визнання протиправними звітів про оцінку майна.

Дана скарга вмотивована тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній укладений з суб'єктом оціночної діяльності договір на проведення оцінки, а також докази того, що оцінювача, який здійснював оцінку вартості майна на підставі постанови державного виконавця від 16 лютого 2016 року, визначено (призначено) на конкурсній основі.

Також, в даній скарзі Боржник вказав, що постановою головного державного виконавця органу ДВС від 16 лютого 2017 року призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група», проте, в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, що підтверджують продовження терміну за погодженням з виконавцем для видачі письмового висновку.

Окрім того, Боржник мотивує скаргу тим, що оцінка майна проводилась без "особистого зовнішнього огляду" об'єктів оцінки за місцем їх знаходження, що могло вплинути на обґрунтованість розрахунку вартості об'єктів.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року в задоволенні вищевказаної скарги було відмовлено.

Виносячи дану ухвалу, суд першої інстанції, зокрема, виходив з того, що чинним законодавством та, зокрема, нормами, на які посилається Боржник, не передбачено обов'язку державного виконавця визначати оцінювача на конкурсній основі та укладати відповідні договори в межах здійснення виконавчого провадження.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі місцевий господарський суд також зазначив, що приписами статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Разом з тим, суд першої інстанції вказав, що в матеріалах справи наявний акт, складений державним виконавцем органу ДВС, в якому зазначено, що державним виконавцем забезпечено огляд представником ТОВ "Українська експертна група" майна Боржника.

Не погоджуючись з винесеною місцевим господарським судом ухвалою, Боржник звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том3; а.м.о. 179-181), в якій з підстав, висвітлених в ній, просив поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити скаргу Боржника у повному обсязі.

Мотивуючи дану апеляційну скаргу, Боржник звертає увагу апеляційного господарського суду на те, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній договір на проведення оцінки, укладений з оцінювачем, а також відсутні докази того, що оцінювача, котрий здійснював оцінку вартості майна, було визначено саме на конкурсній основі. Разом з тим, Боржник також зазначив, що матеріали звіту не містять даних про огляд внутрішніх приміщень оцінюваного об'єкту оцінювання, і фотоматеріали, на основі яких проводилася оцінка та не відображають внутрішнього стану об'єкта оцінки.

Ухвалою суду від 09 січня 2018 року (том 3; а.м.о. 178), з підстав, висвітлених в ній, апеляційну скаргу було Боржника було залишено без руху.

Суд констатує, що 22 січня 2018 року на поштову адресу суду від Боржника надійшла заява з додатками (том 3; а.м.о. 199-209), з якої вбачається, що Боржником усунуто недоліки, зазначені в ухвалі від 09 січня 2018 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 902/392/14 у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Гудак А.В., суддя Бучинська Г.Б.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 24 січня 2018 року в справі №902/392/14 у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Гудак А.В., та відповідно до п. 17.4 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, п 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б..

Ухвалою суду від 24 січня 2018 року (том 3; а.м.о. 213), з підстав, викладених в ній, Боржнику було поновлено строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження у даній справі, а також запропоновано надати зазначені в ухвалі відзив та письмові пояснення.

На виконання вимог суду, викладених в ухвалі від 24 січня 2018 року, Стягувач надіслав на поштову адресу суду пояснення (том 4; а.м.о. 1-8), в яких, зокрема, вказав, що факт особистого огляду об'єктів оцінки суб'єктом оціночної діяльності підтверджується звітами про оцінку майна, в яких зазначено, що суб'єкт оціночної діяльності самостійно здійснював огляд усіх об'єктів, до кожного звіту додані фотографії об'єктів оцінювання.

Водночас, 07 лютого 2018 року від органу ДВС надійшов відзив на апеляційну скаргу Боржника (том 4; а.м.о. 18-20), в якому орган ДВС вказав, що оскаржувані звіти про оцінку майна виконані згідно вимог пункту 53 Національного стандарту №1 у повній формі та Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Крім того, орган ДВС у даному відзиві зазначив, що чинним законодавством України не передбачено обов'язку державного виконавця визначати оцінювача на конкурсній основі та укладати відповідні договори в межах здійснення виконавчого провадження.

Суд констатує, що 08 лютого 2018 року від Боржника надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення реалізації арештованого майна Боржника, в рамках виконавчого провадження №46385803 на електронних торгах.

Ухвалою суду від 12 лютого 2018 року (том 4; а.м.о. 37-39), з підстав, висвітлених в ній, в задоволенні вищевказаної заяви було відмовлено.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 15 лютого 2018 року у справі №902/392/14 у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Філіпової Т.Л. та судді Бучинська Г.Б.., та відповідно до п. 17.4 Розділу XI Перехідних положень ГПК України, п 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів автоматизованою системою документообігу суду внесено зміни до колегії суддів у складі: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В..

Відповідним складом суду, ухвалою від 15 лютого 2018 року апеляційну скаргу Боржника прийнято до свого провадження.

15 лютого 2018 року від Боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, з огляду на те, що ухвала суду від 08 лютого 2018 року про призначення до розгляду даної справи була отримана Боржником лише 12 лютого 2018 року, з посиланням на частину 4 статті 120 ГПК України.

Ухвалою суду від 15 лютого 2018 року, з підстав, висвітлених в ній, розгляд справи було відкладено на 02 березня 2018 року на 10:30 год..

Суд констатує, що до початку судового засідання від 02 березня 2018 року від Боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (том 4; а.м.о. 71), оскільки Боржник не має можливості забезпечити участь свого представника у зв'язку зі складними погодними умовами, які склалися на території України та, як наслідок, обмеження руху транспортну в 19 областях. Боржник вказав, що внаслідок стихії у м. Києві обмежений рух транспорту, автотранспортне сполучення між областями обмежене, розпорядженням Київського міського голови призупинене навчання у навчальних закладах на два дні, а підприємствам рекомендовано запровадити скорочений робочий день.

Розглянувши дане клопотання, колегія апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що в його задоволенні слід відмовити, з огляду на наступне.

Як зазначалося вище в даній судовій постанові, ухвалою суду від 15 лютого 2018 року, розгляд справи було відкладено, зокрема, у зв'язку із заявленим клопотанням Боржника про відкладення розгляду апеляційної скарги.

Суд констатує, що згідно пункту 2 частини 3 статті 202 ГПК України: якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Крім того, суд враховує строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, котрий при черговому відкладенні з додержанням частини 4 статті 120 ГПК України (про дотримання котрого в першому клопотанні вказував Боржник) може бути порушений апеляційним господарським судом.

Враховуючи усе вищевказане, Рівненський апеляційний господарський суд вважає можливим розглядати апеляційну скаргу без участі уповноваженого представника Боржника, за наявними матеріалами.

Відтак, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд прийшов до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін. При цьому, Рівненський апеляційний господарський суд виходив з наступного.

З приписом статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Частина 2 статті 19 Конституції України, встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законом України.

Згідно частини 1 та 2 статті 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України; не виконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, за змістом частини 1 статті 326 ГПК України: судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон): виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 2 Закону, зокрема визначено, що провадження здійснюється з дотриманням засад обов'язковості виконання рішень.

Як вбачається зі змісту поданої Боржником скарги, він мотивує скаргу тим, що в матеріалах виконавчого провадження відсутній укладений з суб'єктом оціночної діяльності договір на проведення оцінки, а також докази того, що оцінювача, який здійснював оцінку вартості майна на підставі постанови державного виконавця від 16 лютого 2016 року, визначено (призначено) на конкурсній основі. Вказані обставини, на думку Боржника, порушують пункт 3 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" та приписи статті 57 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 57 Закону, для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських, річкових суден, виконавець залучає об'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

В силу дії пунктів 2 та пунктів 3 статті 10 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" у випадках, визначених нормативно-правовими актами з оцінки майна, які затверджуються Кабінетом Міністрів України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють оцінку майна самостійно, на підставі наказу керівника. При цьому, якщо законодавством передбачена обов'язковість проведення незалежної оцінки майна, органами державної влади та органами місцевого самоврядування виступають замовниками проведення такої оцінки майна, шляхом укладення договорів з суб'єктами оціночної діяльності - суб'єктами господарювання, визначеними на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством. Під час укладення органами державної влади та органами місцевого самоврядування договорів на проведення оцінки майна, застосовуються обмеження, зазначені в статті 8 цього Закону. Не допускається встановлення інших обмежень щодо участі суб'єктів оціночної діяльності в проведенні оцінки майна, крім тих, що визначені умовами конкурсного відбору, відповідно до законодавства.

З огляду на вищевказане, проведення конкурсного відбору суб'єктів оціночної діяльності здійснюється у випадках, які визначені нормами чинного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, вищезазначені твердження Боржника судом апеляційної інстанції не приймаються до уваги, оскільки чинним законодавством та, зокрема, нормами, на які посилається останній, не передбачено обов'язку державного виконавця визначати оцінювача на конкурсній основі та укладати відповідні договори в межах здійснення виконавчого провадження.

Що ж до посилань Боржника на те, що постановою головного державного виконавця органу ДВС призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група», проте, в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи, що підтверджують продовження терміну за погодженням з виконавцем для видачі письмового висновку, то колегія апеляційного господарського суду вказує наступне.

Відповідно до частини 5 статті 57 Закону, виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня, після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку; у разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення; сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Суд не бере до уваги вказані твердження Боржника, з огляду на те, що згідно статті 13 Закону, порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Разом з тим, Боржник також зазначає, що оцінка майна проводилась без "особистого зовнішнього огляду" об'єктів оцінки за місцем їх знаходження, що могло вплинути на обґрунтованість розрахунку вартості об'єктів.

Відповідно до вимог Національного стандарту №1 "загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведення оцінки майна неможлива без ознайомлення з об'єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної оцінки.

Суд констатує, що 15 травня 2017 року державним виконавцем органу ДВС складено доручення головному державному виконавцю Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області забезпечити 19 травня 2017 року огляд об'єктів оцінювання суб'єктом оціночної діяльності.

В свою чергу, 19 травня 2017 року державним виконавцем Гайсинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області складено акт, в якому зазначено, що державним виконавцем забезпечено огляд представником ТОВ "Українська експертна група" майна Боржника.

Дане, на переконання колегії суду, є достатнім і допустимим доказом вчинення огляду майна Боржника, а відтак повністю спростовує відповідні доводи апелянта.

Факт особистого огляду об'єкту оцінки суб'єктом оціночної діяльності також підтверджується звітами про оцінку майна.

З урахуванням усього вищевикладеного в даній судовій постанові, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги Боржника на дії головного державного виконавця органу ДВС, з огляду на відсутність підстав для її задоволення (безпідставність даної скарги).

Інші доводи скаржника, викладені у скарзі, судом не беруться до уваги, з огляду на їх безпідставність та необгрунтованість, оскільки дані доводи не спростовують факту законності дій органу ДВС при вчиненні оспорюваних дій.

Дане вчинено і місцевим господарським судом, а відтак апеляційний господарський суд залишає оспорювану ухвалу без змін.

При цьому, апеляційний господарський суд констатує, що при прийнятті даної постанови, Рівненським апеляційним господарським судом не встановлено обставин, що б вказували на необхідність скасування даної ухвали (в розумінні частини 4 статті 269 ГПК України).

З огляду на повну відмову в задоволенні апеляційної скарги, Рівненський апеляційний господарський суд залишає за Боржником витрати по сплаті судового збору за розгляд скарги та апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 269-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року в справі №902/392/14 без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Вінницької області від 29 листопада 2017 року в справі №902/392/14 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Матеріали оскарження ухвали в справі №902/392/14 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.