ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2018 року Справа № 915/1130/17

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Яйченя К.М.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1, дов. від 25.01.2017 № 137/0127-2017;

від позивача представник не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Баштанського районного центру зайнятості,

56101, пров. Перемоги, 2, м. Баштанка, Миколаївська область;

до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області,

54001, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв;

про стягнення незаконно виплаченої допомоги по безробіттю в сумі 7905 грн. 79 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Баштанським районним центром зайнятості (далі Баштанський РЦЗ) предявлено позов до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі Управління) про стягнення з останнього в порядку ч. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі Закон) грошових коштів у загальній сумі 7905 грн. 79 коп. суми допомоги по безробіттю, виплаченої Баштанським РЦЗ в період 13.04-20.06.2016 громадянину ОСОБА_2, якого 22.03.2016 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 77 Закону України Про національну поліцію звільнено з посади заступника начальника слідчого відділу Баштанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області через службову невідповідність, а 30.06.2016 поновлено на роботі за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі № 814/754/16, як такого, що звільнено протиправно.

За такими вимогами ухвалою від 30.10.2017 порушено провадження в даній справі.

У відзиві від 23.11.2017 на позовну заяву Управління позов не визнало, вважаючи його необґрунтованим, так як постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 у справі № 814/754/16 скасовано вищевказану постанову суду першої інстанції та відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2; зазначена постанова від 15.02.2017 набрала законної сили і на її підставі Управлінням скасовано наказ про поновлення ОСОБА_2 на роботі. За викладених обставин, на думку відповідача, відсутні підстави для стягнення з Управління, як роботодавця, суми виплаченої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю у порядку ч. 4 ст. 35 Закону, у звязку з тим, що допомога по безробіттю обґрунтовано виплачена Баштанським РЦЗ в період 13.04-20.06.2016 громадянину ОСОБА_2

Від Баштанського РЦЗ, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, представник у судове засідання не зявився, при цьому 15.02.2018 до суду від позивача надійшла телефонограма з клопотанням про відкладення судового засідання, яке відхилено ухвалою суду, занесеною у протокол судового засідання.

Вислухавши представника Управління, яка позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає даний позов не підлягаючим задоволенню, виходячи з такого.

Наказом Управління від 17.03.2016 р. № 44 о/с по особовому складу майора поліції слідчого Лещенка звільнено зі служби в поліції з 22.03.2016 на підставі п. 5 ч.1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію через службову невідповідність.

З метою реалізації права на соціальний захист ОСОБА_2 звернувся до Баштанського РЦЗ із заявою від 06.04.2016 про надання статусу безробітного на підставі ч. 2 ст. 43 Закону України Про зайнятість населення.

За твердженнями позивача, ОСОБА_2 у період 13.04-20.06.2016 перебував у Баштанському РЦЗ на обліку як безробітний та отримав допомогу по безробіттю в порядку і розмірах, визначених законодавством. Викладене підтверджується копією сформованої позивачем персональної картки ОСОБА_2 (ас. 17) та довідкою Баштанського РЦЗ (а.с. 18, 26), із змісту останньої також випливає, що за указаний вище період ОСОБА_2 виплачено 7905 грн. 79 коп. допомоги по безробіттю. Перерахування зазначеної суми ОСОБА_2 підтверджується витягами з відомостей виплат за видами забезпечення за липень 2016 № 126; за червень 2016 №№ 108, 114; за травень 2016 № 96; за квітень 2016 № 76 (а.с. 27-35).

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 у справі № 814/754/16 визнано протиправними та скасовано наказ Управління від 17.03.2016 р. № 44 о/с у частині звільнення ОСОБА_2 та поновлено останнього на посаді заступника начальника слідчого відділення Баштанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області. Цією ж постановою вирішено про стягнення з Управління на користь ОСОБА_2 13657 грн. 20 коп. заробітної плати за час вимушеного прогулу; 6828 грн. 60 коп. середньої заробітної плати за один місяць.

На виконання указаної постанови суду наказом Управління від 30.06.2016 № 142 о/с ОСОБА_2 поновлено на посаді заступника начальника слідчого відділення Баштанського відділу поліції, і з цього дня припинилася реєстрація ОСОБА_2 у Баштанському РЦЗ.

У подальшому постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 у справі № 915/754/16 скасовано вищевказану постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2016 та прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2.

Зазначена постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, і на її підставі наказом Управління від 03.04.2017 № 71 о/с скасовано наказ від 30.06.2016 № 142 о/с про поновлення ОСОБА_2 на роботі.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообовязкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначено Законом.

Так, загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття є система прав, обовязків та гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

страховик - Фонд загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд);

страховий випадок подія, через яку застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи, внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу;

втрата роботи з незалежних від застрахованих осіб обставин припинення трудового договору відповідно до статті 36 (пункти 1, 2, 3), статті 38 (у разі неможливості продовження роботи, а також невиконання роботодавцем законодавства про працю, умов колективного чи трудового договору), статті 39, статті 40 (пункти 1, 2, 5, 6) Кодексу законів про працю України, а також з аналогічних підстав, визначених іншими законами, а для військовослужбовців звільнення зі служби з поважних причин без права на пенсію (у звязку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, за станом здоровя, у звязку із закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, через сімейні обставини або з інших поважних причин відповідно до законодавства про військовий обовязок і військову службу).

Терміни застрахована особа, страхувальники та роботодавці вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування (ст. 1 Закону).

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообовязковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобовязані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування).

Згідно ст. 1 Закону України Про зайнятість населення безробіття соціально-економічне явище, за якого частина осіб не має змоги реалізувати своє право на працю та отримання заробітної плати (винагороди) як джерела існування;

безробітний особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи;

зареєстрований безробітний особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи;

соціальний захист у разі настання безробіття комплекс заходів, що передбачений загальнообовязковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття та законодавством про зайнятість населення.

Кожен має право на соціальний захист у разі настання безробіття, що реалізується шляхом: участі в загальнообовязковому державному соціальному страхуванні на випадок безробіття, яке передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття; надання безоплатних соціальних послуг, зокрема, інформаційно-консультаційних та профорієнтаційних, професійної підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації з урахуванням попиту на ринку праці, сприяння у працевлаштуванні, зокрема, шляхом фінансової підтримки самозайнятості та реалізації підприємницької ініціативи відповідно до законодавства; надання особливих гарантій працівникам, які втратили роботу у звязку із змінами в організації виробництва і праці; надання додаткової гарантії зайнятості окремим категоріям населення, які не здатні на рівних умовах конкурувати на ринку праці (ст. 9 Закону України Про зайнятість населення).

Статусу безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування. Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Зареєстровані безробітні мають право на безоплатне одержання від територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції: послуг з пошуку підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, в тому числі на громадські та інші роботи тимчасового характеру; консультаційних, інформаційних та профорієнтаційних послуг з метою обрання або зміни виду діяльності (професії); інформації про свої права та обовязки як безробітного; відомостей про себе, які містяться в Єдиній інформаційно-аналітичній системі; матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та цього Закону; збереження права на виплату допомоги по безробіттю на період участі у громадських та інших роботах тимчасового характеру (тривалістю до 180 днів, зокрема у разі заміщення тимчасово відсутнього працівника) у розмірах, встановлених до укладення ними строкового трудового договору на участь у таких роботах; оскарження, у тому числі до суду, дій або бездіяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, їх посадових осіб, що призвели до порушення прав щодо зайнятості особи.

Одним із видів матеріального забезпечення за цим Законом є, зокрема, допомога по безробіттю (ст. 1 Закону).

Реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі, зокрема, поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили (ст.ст. 43-45 Закону України Про зайнятість населення). Викладене кореспондується з приписами п. 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. № 198.

Підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю є, зокрема, поновлення безробітного на роботі за рішенням суду (пп. 2 п. 1 ст. 31 Закону).

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття). Викладене за своїм змістом узгоджується з приписам п. 4 ст. 35 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, згідно якого з роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Системний аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку про те, що обовязок роботодавця відшкодувати Фонду вартість соціальних послуг, наданих безробітному, в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, виникає у тому випадку, якщо невиконання власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю потягло за собою незаконне звільнення з роботи застрахованої особи, і саме через цю подію така особа втратила заробітну плату і була вимушена стати на облік як безробітна та отримувати страхові виплати, що має бути підтверджено відповідним рішенням суду, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством.

Ураховуючи, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.02.2017 у справі № 814/754/16, яка набрала законної сили в порядку, визначеному законодавством, визнано, що Управлінням звільнено ОСОБА_2 обґрунтовано та законно, і на даний час відповідачем скасовано наказ від 30.06.2016 № 142 о/с про поновлення ОСОБА_2 на роботі на підставі рішення суду, суд визнає безпідставною вимогу Баштанського РЦЗ про стягнення з Управління, як роботодавця, що незаконно звільнив працівника, суми виплаченої ОСОБА_2 допомоги по безробіттю у порядку ч. 4 ст. 35 Закону.

Отже, у задоволені позову належить відмовити повністю.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що, згідно зі ст. 129 ГПК України, у разі відмови у позові, судовий збір підлягає покладенню на позивача.

У судовому засіданні 15.02.2018, згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 238, ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Баштанського районного центру зайнятості відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.02.2018.

Суддя Ю.М. Коваль.