УХВАЛА

м. Київ

22.02.2018Справа № 30/18

За скаргою Комунального підприємства "Київпастранс"

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан"

До Комунального підприємства "Київпастранс"

Про стягнення 360 114,23 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Окончик Д.В.

Від відповідача: Тараско Т.Є.

Від ДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.10. у справі № 30/18 позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 273108,13 грн. основного боргу, 30839,62 грн. збитків від інфляції, 7212,04 грн. 3% річних, 3100,00 грн. - витрат на оплату послуг адвоката, 3111,59 грн. державного мита та 201,22 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

15.03.10. Господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

08.02.18. до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати дії в.о. заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві при відмові у закінченні виконавчого провадження ВП №18345209 неправомірними.

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №18345209 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.18.розгляд скарги призначено на 22.02.18.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві явку свого повноважного представника в судове засідання по розгляду скарги не забезпечив, письмових пояснень щодо скарги не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення йому 15.02.18. ухвали суду від 13.02.18.

Скаржником в судовому засіданні 22.02.18. підтримано подану ним скаргу.

Позивач в судовому засіданні 22.02.18. проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч. 2 ст. 342 ГПК України).

Розглянувши матеріали скарги та заслухавши пояснення присутніх в судовому процесі представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, встановив:

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавців.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.03. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень господарських судів.

Акт державного органу - це юридична форма рішень цього органу, які спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, породжують певні правові наслідки і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Згідно положень Закону України «Про виконавче провадження», юридичним оформленням сукупності дій уповноваженої особи, направлених на виконання рішення суду є постанова державного виконавця.

Згідно ч. 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

31.03.10. постановою відділу Державної виконавчої служби подільського районного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження № 18345209 по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/18.

20.12.17. змінено назву сторони виконавчого провадження - стягувача: з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" на Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро».

Вказане виконавче провадження № 18345209 було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 43626878.

Обґрунтовуючи подану скаргу Комунальне підприємство "Київпастранс" вказує на те, що на момент укладення між позивачем та відповідачем Договору № 45.16-15 від 08.07.16. про розстрочення боргу сторонами не були враховані здійснені відповідачем часткові проплати за десятьма судовими наказами, заборгованість по яким є предметом вказаного договору, в тому числі і за судовим наказом 30/18, та після укладення вказаного договору боржником було сплачено грошові кошти за ним, з огляду на що грошові кошти за наказом Господарського суду міста Києва від 15.03.10. № 30/18 повністю оплачені відповідачем позивачу. Скаржник вказує на те, що він неодноразово звертався до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві з проханням закінчити виконавче провадження № 18345209 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 30/18 від 15.03.10. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», однак, йому було відмовлено, що і зумовило звернення боржника з даною скаргою до суду.

08.07.16. між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 45.16-15 про розстрочення боргу, за умовами якого позивач надав відповідачу розтрочку сплати заборгованостей за десятьма наказами Господарського суду міста Києва і відкритими за ними виконавчими провадженнями, в тому числі за виконавчим провадженням № 47751318 зі стягнення боргу в розмірі 317 572,60 грн. з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.03.10. у справі № 30/18.

При укладанні вказаного договору відповідач в повному обсязі визнав борг перед позивачем, в тому числі за наказом № 30/18 від 15.03.10.

При цьому. За умовами п. 1.2 Договору № 45.16-15 від 08.07.16. відповідач зобов'язався погасити наявний перед позивачем борг за десятьма виконавчими провадженнями, в тому числі по наказу № 30/18 від 15.03.10., до грудня 2017 року включно на загальну суму 3 624 444,67 грн.

Твердження відповідача про те, що до укладення Договору № 45.16-15 від 08.07.16. ним було частково погашено наявну заборгованість за наказом Господарського суду міста Києва від 15.03.10. у справі № 30/18, не знайшли свого підтвердження матеріалами заяви, оскільки заявником не подано доказів здійснених оплат з призначенням платежу на виконання рішення Господарського суду міста Києва чи наказу Господарського суду міста Києва у справі № 30/18.

Далі, сплачуючи грошові кошти по Договору № 45.16-15 від 08.07.16., відповідач в призначеннях платежу вказував «погашення боргу зг договору про розстрочення № 45.16-15 від 08.07.16.», з огляду на що не вбачається за можливе встановити, що Комунальне підприємство "Київпастранс" погасило борг саме за наказом Господарського суду міста Києва № 30/18 від 15.03.10., а не за іншими дев'ятьма наказами, вказаними в Договорі № 45.16-15 від 08.07.16.

Крім того, за наданими вказаними платіжними дорученням відповідачем сплачено 1 999 444,67 грн., в той час як загальний борг за Договором № 45.16-15 від 08.07.16., який визнаний відповідачем, становить 3 624 444,67 грн.

Додатково судом враховано викладене в листі Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 30.01.18. № 994/2.1-28 про те, що згідно відповіді стягувача від 01.09.17. на вимогу державного виконавця, позивачем в даній справі вказано, що заборгованість відповідача перед стягувачем, зокрема, за наказом господарського суду міста Києва у справі № 30/18 становить 317 572,60 грн.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві по відмові у закінченні виконавчого провадження №18345209 правомірні, оскільки підстави для закінчення виконавчого провадження відсутні.

Статтею 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству "Київпастранс" в задоволенні скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому порядку.

Повний текст ухвали складено 26.02.18.

Суддя Т.М. Ващенко