донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.02.2018р. справа №908/1961/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача:ОСОБА_5, предст. за довіреністю №5 від 02.01.2018р.
від відповідача: не з»явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області

від14.12.2017р. (повний текст оформлено та підписано 26.12.2017р. у м.Запоріжжя)
у справі№908/1961/17 (суддя Боєва О.С.)
за позовом до відповідачаКомунального підприємства «Водоканал» м.Запоріжжя Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя
провнесення змін до договору
ВСТАНОВИВ:

29.09.2017 року Комунальне підприємство «Водоканал» м. Запоріжжя звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м. Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя про внесення змін до договору №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації», виклавши Додаток №1 до п.1.3, Додаток №2 до п.1.4 в редакції позивача та доповнивши пунктом 5.3 (т.1 а.с.3-82).

Позов мотивований тим, що обсяги питного водопостачання та водовідведення є істотною умовою договору. На виконання рішення виконкому Запорізької міської ради від 23.01.2017р. № 34, яким затверджено ліміти споживання води для потреб абонентів КП «Водоканад» на 2017 рік та з урахуванням наданої відповідачем розбивки, позивачем було підготовлено та направлено на адресу відповідача проект Додаткової угоди № 1/21/04/2017 від 21.04.2017р. до договору № 947 від 901.01.2006р. щодо зміни ліміту споживання питної води на 2017рік, проте відповідач проект угоди повернув без підпису разом із супровідним листом № 1672 від 16.05.2017р., в якому виклав мотиви своєї відмови.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. позов задоволено. Внесені зміни до договору №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації», виклавши Додаток №1 до п.1.3, Додаток №2 до п.1.4 в редакції позивача та доповнивши пунктом 5.3 в наступній редакції: « Обсяги стічних вод Абонента, які підлягають оплаті, вимірюються водомірами, а у разі їх відсутності - приймаються відповідно до погодженого Водоканалом розрахунку водогосподарського балансу». Стягнуто з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 1600 грн. (т.2 а.с.156-224).

Судове рішення мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог, оскільки чинним законодавством передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Обсяги питного водопостачання та водовідведення є істотною умовою договору, в якому передбачено щорічний перегляд лімітів використання води, які затверджуються рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради і є підставою для внесення змін до договору.

Зокрема, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що розрахунок водогосподарського балансу відповідача на 2017 рік погоджений КП «Водоканал». В даному розрахунку погоджені обсяги скиду стічних вод, в т.ч. по не каналізованим майданчикам (обладнаним вигрібними ямами). Відповідні обсяги стічних вод не каналізованих майданчиків відповідача визначені у Додатку № 1 до п.1.3 Договору в редакції додаткової угоди № 1/21/04/2017 від 21.04.2017р., яка була запропонована позивачем відповідачу.

Доповнення договору п.5.3, який стосується вимірювання обсягів стічних вод, за висновком суду, є лише належним оформленням та відображенням в умовах договору фактичних правовідносин сторін.

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» м.Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя не погодившись з винесеним судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. по справі №908/1961/17 в повному обсязі (т.3, а.с. 3-10).

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. у даній справі підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Змінивши Додаток №1 до п.1.3, Додаток №2 до п.1.4 договору №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації», та виклавши їх в редакції позивача, доповнивши пунктом 5.3, позивач, як вважає скаржник, планує щомісячно надавати фіктивні акти надання послуг з централізованого водовідведення, а відповідач повинен бути підписувати та оплачувати безпідставні акти, в яких будуть зазначені послуги з централізованого водовідведення фактично не надані у поточному місяці по майданчикам, у яких відсутні системи централізованого водовідведення, а наявні лише вигрібні ями.

Скаржник зазначає, що рішенням виконкому Запорізької міської ради №34 від 23.01.2017р. були змінені ліміти споживання лише питної води, а у проектах додаткових угод, які були направлені відповідачу були безпідставно внесені зміни щодо зазначення ліміту стічних вод на тих аркушах додатків та проектів, що стосуються об»єктів, на яких немає централізованого водовідведення, а є лише вигрібні ями, що, на думку скаржника суперечить п.3 проекту додаткової угоди № 1/21/04/2017 до договору, яка була надіслала позивачем відповідачу 21.04.2017р.

Відповідач не заперечує сплачувати за послуги з приймання рідких нечистот в систему централізованого водовідведення за тарифом централізованого водовідведення за умови фактичного надання послуг, а саме за відкачування перевізником з вигрібних ям та скид нечистот через зливові станції позивача по мірі накопичення, підставою для підтвердження здійснення даної господарської операції буде складний акт наданих послуг, проте позивач хоче запровадити механізм співпраці, при якому відповідач повинен буде щомісячно сплачувати за обсяги послуг з централізованого водовідведення по об»єктах, на яких надання даного виду послуг не є можливим і які щомісячно надаватися не будуть, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.01.2018р. по справі №908/1961/17 відкрито апеляційне провадження (головуючий суддя Радіонова О.О. судді Попков Д.О., Чернота Л.Ф.) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. по вказаній справі та зобов»язано позивача до 30.01.2018р. включно надати відзив на апеляційну скаргу з доказами надсилання його копії та доданих до нього документів іншій стороні по справі (т.3, а.с.2)

На виконання вимог зазначеної ухвали, Комунальне підприємство «Водоканал» 29.01.2018р. надіслало відзив на апеляційну скаргу та ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.02.2018р. по справі №908/1961/17 вказану апеляційну скаргу призначено до розгляду на 27.02.2018р. о 10-15год.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив суд рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (т.3, а.с.92-94).

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Апелянт у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на участь у суді апеляційної інстанції не скористався.

Позивач в судовому засідання заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись вказаною нормою, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов"язковою.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суди першої та апеляційної інстанції встановили наступне.

Позивач, Комунальне підприємство «Водоканал» є юридичною особою (ідентифікаційний код 03327121), що підтверджено витягом з ЄДР (т. 2 а.с. 16-18).

Відповідач, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є юридичною особою (ідентифікаційний код 40075815), що підтверджено спеціальним витягом з ЄДР (т.2 а.с.1-11).

«Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» є виробничим підрозділом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (/884), що підтверджено Положенням про виробничий підрозділ (т.2 а.с.12-15).

Між Комунальним підприємством Водоканал (за договором Водоканал, далі позивач) та Державним підприємством «Придніпровська залізниця» в особі Запорізького будівельно-монтажного експлуатаційного управління (за договором Абонент, далі - відповідач) був укладений договір №947 Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації» від 01.01.2006р. зі змінами, внесеними додатковими угодами (т.1, а.с.88-90).

З позовної заяви вбачається, що Додатковою угодою №1/09/08/2017 від 09.08.2017р. були внесені зміни до преамбули Договору, а саме стороною договору визначено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління» філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і спору» ПАТ «Українська залізниця», що відповідачем не заперечується.

За умовами вказаного договору, Водоканал забезпечує Абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод, в тому числі від гарячого водопостачання, по майданчикам, що зазначені в Додатках №1 та №2 до договору (п.п.1.1, 1.1а розділу 1 договору із внесеними змінами).

Відповідно до п.1.3 договору ліміт використання питної води затверджується Абоненту рішенням виконавчого комітету міської ради м. Запоріжжя, згідно його письмової заяви, і оформляється додатком до договору. Ліміт щорічно підлягає перегляду. При цьому, на 1 листопада кожного наступного року Абонент надає Водоканалу розрахунки об»ємів водоспоживання та водовідведення.

Згідно з п. п. 9.2, 9.3 договору № 947 від 01.01.2006р. всі питання, не передбачені цим договором регулюються чинним законодавством України, нормативними актами органів місцевої виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. У випадку прийняття компетентними органами нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між субєктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Матеріали справи свідчать, що Додатковими угодами вносились зміни до п. п. 1.3, 1.4 договору щодо лімітів споживання питної води згідно додатків №1 до п.1.3 та №2 до п.1.4 за договором №947 від 01.01.2006р. (додаткові угоди № 1/18/06/2013 від 18.06.2013р., № 1/16/10/2015 від 116.10.2015р., № 1/29/12/2016 від 29.12.2016р.) ( т.1, а.с.105-141).

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради Про затвердження лімітів споживання води для потреб абонентів комунального підприємства «Водоканал» на 2017 рік від 23.01.2017р. №34 були затверджені ліміти споживання води для потреб абонентів КП «Водоканал» на 2017 рік згідно з додатком. Комунальному підприємству «Водоканал» доручено довести затверджені ліміти споживання води на 2017 рік до відома абонентів та привести у відповідність договори на поставку води (т.1, а.с.142).

Згідно з Додатком до зазначеного рішення Структурному підрозділу «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» встановлено ліміт водоспоживання на 2017 рік в розмірі 749 202,00куб.м. на всі майданчики, в тому числі 501 964 куб.м. на виробничі потреби (т.1 а.с.145-146).

Відповідно до п.1.3 договору Абонент ВП «Будівельно-монтажне експлуатаційне управління», надав до КП «Водоканал» розбивку ліміту водоспоживання на 2017р. з вказівкою щомісячного водоспоживання по категоріям споживачів для кожного майданчику та розрахунки для нього (т.1, а.с.145-171).

Листом вих. №5217 від 21.04.2017р. «Щодо внесення змін до договору №947» позивач, КП «Водоканал» запропонував для розгляду відповідачу, Керівнику структурного підрозділу проект додаткової угоди №1/21/04/2017 від 21.04.2017р. про внесення змін до п.1.3, 1.4 розділу 1 договору відповідно до додатків №1 та №2 (т.1, а.с.231).

Не погоджуючись з даним проектом Додаткової угоди №1/21/04/2017 від 21.04.2017р. в редакції КП «Водоканал», відповідач повернув його без підписання листом вих. №1672 від 16.05.2017р., в якому зазначено, що не підписання відповідачем додаткової угоди до договору ґрунтується на тому, що по об»єктам споживання не приєднаних до централізованих каналізаційних мереж міста, не передбачалось зазначення обсягу скиду стічних вод (рідких нечистот). Отже, змінами до Додатку №1 до п.1.3 договору щодо зазначення обсягу стічних вод до централізованої каналізації по об»єктам, на яких є лише вигрібні ями і відсутнє підключення до централізованого водовідведення, змінюються умови договору №947 від 01.01.2006р. (т.1, а.с.232).

В подальшому, сторонами здійснювалось листування з приводу внесення змін до договору.

Позивач, КП «Водоканал» повторно направляв для підписання проект Додаткової угоди на адресу відповідача із супровідними листами №6825 від 19.06.2017р. та №7800 від 14.07.2017р., в яких було викладено нормативне обґрунтування необхідності укладення цієї Додаткової угоди в запропонованій позивачем редакції (т.1 а.с.233, 237).

Відповідач, в листах №2032 від 26.05.2017р. та №350 від 09.08.2017р. викладав свої заперечення та повертав проект Додаткової угоди без підписання (т.1, а.с.236, 239).

У зв»язку із не досягненням згоди щодо внесення змін до договору, позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом про внесення змін до договору №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації», виклавши Додаток №1 до п.1.3, Додаток №2 до п.1.4 в редакції позивача та доповнивши пунктом 5.3.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання стосовно внесення змін до договору послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації в запропонованій позивачем редакції.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004р. №1875-1У (далі Закон № 1875), Законом України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002р. № 2918-Ш (далі Закон №2918), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 07.10.2008 року за №936/15627 зі змінами, внесеними наказами Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.03.2012 р. № 131 та від 24.10.2012р. №541 (далі Правила №190).

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

За своєю правовою природою правовідносини сторін у справі мають характер договірного спору, вирішення якого у судовому порядку потребує дотримання сторонами певних умов, визначених главою 20 Господарського кодексу України "Господарські договори" та главою 53 Цивільного кодексу України "Укладення, зміна і розірвання договору".

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором (ч. 2 ст. 188 ГК України).

Згідно з ч. 3 ст. 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або в разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (ч.4 ст.188 ГК України).

Відповідно до ч.5 ст. 188 ГК України, у разі якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Статтею 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом (частина 2).

Відповідно до ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

У звязку з недосягненням сторонами згоди щодо внесення змін до договору №947 Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації від 01.01.2006р., КП Водоканал передало даний спір на вирішення господарського суду.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги позивача про внесення змін в договір №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації», судом першої інстанції були задоволені правомірно з огляду на наступне.

За своєю правовою природою договір №947 від 01.01.2006р. «Про надання послуг з питного водоспоживання та приймання стічних вод в систему каналізації» є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України послуга споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Закон України №1875 визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями споживачами, а також їхні права та обов"язки.

За приписами Закону України № 2918 споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієничних, побутових та господарських потреб.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України № 2918 послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору, зокрема, з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Відповідно до ст.20 Закону України № 2918 істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення є обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання.

Відповідно до пунктів 2.1. та 2.2. Правил № 190 договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги"; істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов»язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною першою ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної ради в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов»язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об»єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом. Обсяги питного водопостачання та водовідведення є істотною умовою договору, в якому передбачено щорічний перегляд лімітів використання води, які затверджуються рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради і є підставою для внесення змін до договору.

Як вже зазначалось вище, на виконання рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.01.2017 року №34, та з урахуванням наданих відповідачем розбивки ліміту та розрахунків обсягів на 2017 рік з вказівкою щомісячного водоспоживання для кожного майданчику, позивачем неодноразово (із супровідним листами №5217 від 21.04.17р., №6825 від 19.06.17р., №7800 від 14.07.17р.) направлявся проект Додаткової угоди №1/21/04/2017 від 21.04.2017 року про внесення змін до п.1.3, 1.4 розділу 1 договору відповідно до доданих Додатків №1 та №2.

Як пояснює відповідач, він відмовляється підписувати дану Додаткову угоду №1/21/04/2017 від 21.04.2017 року, оскільки зміни до Додатку №1 до п.1.3 договору щодо зазначення обсягу стічних вод до централізованої каналізації по об»єктам, на яких є лише вигрібні ями, стосуються, крім того, об»єктів, які не приєднані до централізованих каналізаційних мереж міста.

Умовами договору №947 від 01.01.2006р., а саме, п.п. 9.2, 9.3 встановлено, що всі питання, не передбачені цим договором регулюються чинним законодавством України, нормативними актами органів місцевої виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. У випадку прийняття компетентними органами нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між субєктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Відповідно до статті 1 Закону України №2918 водовідведення - діяльність із збирання, транспортування та очищення стічних вод за допомогою систем централізованого водовідведення або інших споруд відведення та/або очищення стічних вод.

Згідно п. 2.24 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 17.03.2011 року № 145 та зареєстрованих в Мінюсті України 05.04 2011 року за № 457/19195 (далі - ДСаНіП) передбачено, що відведення стічних вод, що утворилися в процесі господарсько-побутової і виробничої діяльності (крім шахтної, кар'єрної і дренажної води), повинно здійснюватись централізованою системою водовідведення.

У разі відсутності інженерних мереж міської (селищної, сільської) каналізації або розташування об'єктів на відстані не менше ніж 500 м від найближчого колектора стічних вод необхідно передбачати каналізування об'єктів на локальні очисні споруди. Обладнання внутрішньобудинкової каналізації та каналізування об'єктів з відведенням стічних вод у вигрібні ями забороняється.

Відповідно до вимог п. 2.21 ДСаНіП у вигрібних ямах (вигребах) допускається лише зберігання рідких відходів або стічних вод. Вигреби повинні бути водонепроникними з щільно прилягаючою кришкою, які необхідно очищати у міру їх заповнення.

При отриманні послуги з централізованого водопостачання на не каналізовані майданчики, у вигрібних ямах накопичуються стічні води, які підлягають вивезенню спеціалізованим асенізаційним транспортом на зливні пристрої Водоканалу з подальшим транспортуванням їх на очисні споруди Водоканалу та скидом до водного обєкту після очищення.

Відповідно до Правил користування №190 виробник обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади й пристрої на них, які перебувають у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем (п.1.3).

Приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 за № 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту (1.4 Правил № 190).

Згідно з п.п. 1.5, 1.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 № 37, на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації (далі - ДК) для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію. Місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров'я України. Місцеві Правила приймання є обов'язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Згідно з Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м.Запоріжжя, затвердженими рішенням виконавчого комітету міської ради від 29.05.2003 року № 167 (далі Правила приймання), які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, води стічні підприємства усі види стічних вод, що утворилися внаслідок його діяльності (з урахуванням субабонентів) після використання води у всіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також зливові води з території Підприємства. Приймання в каналізацію стічних вод, які вивозяться асенізаційним транспортом з Підприємств і приватного сектора, здійснюється тільки через зливні станції Водоканалу. Підприємства сплачують Водоканалу за транспортування від зливної станції до очисних споруд і очищення стічних вод, а також використання води на розбавлення стічних вод, миття автотранспорту і грат (п. 7.1).

Вивезення стічних вод з вигрібних ям Підприємств на зливні станції КП Водоканал має здійснюватись спеціалізованим транспортом Підприємств-перевізників на підставі договорів, які укладаються між останніми та Підприємствами або у разі наявності у Підприємств власного спеціалізованого автотранспорту - на підставі договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації.

Отримуючи послугу з централізованого водопостачання на не каналізовані майданчики, підприємства мають потребу у вивезенні стічних вод з вигрібних ям.

Як вважає позивач, підприємство відповідача, відмовляючись внести зміни до договору № 947, фактично ухиляється від належного оформлення надання КП «Водоканал» послуг з приймання та очищення стічних вод, що вивозяться з вигрібних ям. Проектна документація на облаштування вигрібних ям, схеми підприємством відповідача позивачу не надавалися.

Враховуючи зазначене, приймання стічних вод, які вивозяться асенізаційним транспортом передбачає витрати на утримання зливових пунктів (які є складовою централізованої системи водовідведення), в систему централізованого водовідведення має здійснюватися за тарифом на централізоване водовідведення. Діяльність зі збирання стічних вод на зливному пристрої Водоканалу, подальше перекачування стічних вод від зливного пристрою до очисних споруд та очищення стічних вод є складовою діяльності з централізованого водовідведення.

Як передбачено пунктом 8.1.1 «Правил приймання … м.Запоріжжя», обсяги стічних вод, які підлягають оплаті, мають визначатись відповідно до погодженого Водоканалом розрахунку водогосподарського балансу. Отже, обсяги стічних вод залежать від обсягів питної води і не можуть розглядатися окремо один від одного.

Таким чином, КП Водоканал правомірно у проекті Додаткової угоди одночасно із зміненими обсягами водопостачання вказало і змінені обсяги стічних вод.

З матеріалів справи вбачається, що КП «Водоканал» неодноразово пропонувало СП «Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління» регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» скорегувати розрахунок водогосподарського балансу в частині водовідведення, розподіливши об»єми скиду стічних вод, які зберігаються у вигрібних ямах не каналізованих майданчиків на позиції «рідкі відходи», що утворюються за відсутності централізованого водопостачання та каналізації, та «стічні води», що утворюються після використання води із централізованої системи водопостачання. У відповідності до вимог п.2.4.8 «Правил приймання… м. Запоріжжя» ПАТ «Укрзалізниця» необхідно було надати до КП «Водоканал» інформацію та матеріали поводження зі стічними водами. З пояснень позивача, до теперішнього часу ці документи КП «Водоканал» надані не були.

Відповідно до п.1.1 Правил користування № 190, їх дія не розповсюджується на категорію споживачів Населення, тому у проекті Додаткової угоди Комунальне підприємство Водоканал обґрунтовано не зазначило обсяги стічних вод в категорії Населення, у випадку якщо вони не отримують послуги з централізованого водовідведення.

Щодо інших об»єктів, які мають вигрібні ями, то кількість обсягів водовідведення стічних вод для споживачів, що мають підключення до централізованого водопостачання та не підключених до системи централізованого водовідведення визначається відповідно до показників засобів обліку води або норм водоспоживання згідно з Правилами користування та розрахунком водогосподарського балансу.

Кількість обсягів водовідведення стічних вод для об»єктів, що не мають підключення до централізованого водопостачання та водовідведення визначають на підставі наданих обсягів послуг із вивезення протягом календарного року або розрахунком водогосподарського балансу.

Згідно зі ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги Водоканал здійснює ліцензовану діяльність з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення, при цьому не визнаний виконавцем послуг з вивезення побутових відходів. Відповідно до п. 3 Правил надання послуг з вивезення побутових відходів № 1070 від 10.12.2008р. передбачено, що власники або балансоутримувачі житлових будинків, земельних ділянок укладають договори з особою, яка визначена виконавцем послуг з вивезення побутових відходів.

Відходи - будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення (ст. 1 Закону України Про відходи).

Відповідно до ст.ст. 70, 99 Водного кодексу України забороняється скидання у водні об'єкти виробничих, побутових, радіоактивних та інших видів відходів і сміття. Скидання стічних вод у водні об'єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Враховуючи вищенаведені нормативно-правові акти та інші вимоги, встановлені законодавством України в області охорони навколишнього середовища, віднесення рідких фракцій, що викачують з вигрібних ям, до стічних вод або відходів залежить від способу їх видалення. У разі, якщо рідкі фракції, що викачують з вигрібних ям, видаляються шляхом відведення у водні об'єкти після відповідної очистки, їх слід вважати стічними водами і поводження з ними регулюється нормами водного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що розрахунок водогосподарського балансу відповідача на 2017 рік погоджений КП Водоканал. В даному розрахунку погоджені обсяги скиду стічних вод, в тому числі по не каналізованим майданчикам (обладнаним вигрібними ямами). Відповідні обсяги стічних вод не каналізованих майданчиків Відповідача визначені в Додатку № 1 до пункту 1.3 Договору, в редакції Додаткової угоди № 1/21/04/2017 від 21.04.2017р., яка була запропонована позивачем відповідачу.

Щодо внесення змін до договору, а саме доповнення його пунктом 5.3 договору в наступній редакції: Обсяги стічних вод Абонента, які підлягають оплаті, вимірюються водомірами, а у разі їх відсутності приймаються відповідно до погодженого Водоканалом розрахунку водогосподарського балансу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 3.14, 3.15 Правил користування № 190 у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел. Споживачі, що мають власні водозабори і скидають стічні води до мереж централізованого водовідведення, при відсутності засобів обліку стічних вод подають виробнику дані про об'єм та показники якості стічних вод відповідно до умов договору. У випадку ненадання споживачами інформації про обсяг стічних вод плата нараховується за визначеними обсягами водовідведення, зазначеними у договорі.

Згідно з п. 5.29 цих Правил у разі відсутності засобів обліку стічних вод їх облік здійснюється такими методами: за допомогою засобів обліку на водозаборах, за паспортною продуктивністю насосів на водозаборах, за паспортним дебітом усіх свердловин та проектною потужністю поверхневого водозабору, на підставі витрат води на технологічні потреби, на підставі замірів кількості стічних вод, що надходять до мереж водовідведення. Метод визначення кількості стічних вод встановлюється виробниками.

Пункт 5.29 Правил містить вичерпний перелік способів визначення кількості стічних вод, який не підлягає розширеному тлумаченню. Визначені в договорі об»ємі стічних вод у будь-який інший спосіб, нехай навіть погоджений сторонами цього договору, суперечить вимогам законодавства про питну воду та питне водопостачання. Такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 29.04.2014р. у справі № 3-13гс14.

В розділі 5 договору № 947 від 01.01.2006р. встановлений порядок розрахунків за договором, згідно з п. 5.1 якого основним документом на оплату є акт. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються основному абоненту.

Як вбачається з додатків № 1 до п. 1.3 та № 2 до п.1.4 договору у попередній редакції, для обліку спожитої води на майданчиках відповідача встановлені облікові прилади. Отже, доповнення договору пунктом 5.3 є лише належним оформленням та відображенням в умовах договору фактичних правовідносин сторін. Адже, акти виписуються на підставі показів приладів обліку лише за ті послуги, які підлягають вимірюванню. Обсяг послуг, які не підлягають вимірюванню приладами, в даному випадку з вивезення накопичених стічних вод з не каналізованих майданчиків (вигрібних ям), що не підключені до централізованого водопостачання і не обладнані приладами обліку, визначаються розрахунковим способом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки доповнення договору пунктом 5.3 відповідає приписам вищенаведених Правил та фактичним правовідносинам сторін, вимоги в цій частині також є обґрунтованими та правомірно задоволені судом першої інстанції. Враховуючи наведене, доводи апелянта відносно п.5.3 договору є його припущенням та не підтверджені жодною правовою нормою.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. у справі №908/1961/17 повинно бути залишенню без змін.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Київ в особі виробничого підрозділу «Запорізьке територіальне управління філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. у справі №908/1961/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.12.2017р. у справі №908/1961/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Донецький апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови буде складено та підписано протягом п»яти днів.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді Д.О.Попков

ОСОБА_3

Надр.5 прим: 1 у справу; 1 позивачу;1 відповідачу; 1 ДАГС; 1ГС Запорізької обл.