Суд
УХВАЛА

27 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/13862/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Берднік І.С. і Міщенко І.С.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 17.08.2017

у складі колегії суддів Бакуліної С.В. (головуючий), Ходаківської І.П., Коробенка Г.П.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт"(далі - ТОВ "Інтербізнесконсалт")

до публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта")

та товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" (далі - ТОВ "Транспортні автоматизовані системи")

про стягнення 1 033 270,08 дол США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Інтербізнесконсалт" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 в задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення суду першої інстанції скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Укрнафта" 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом еквівалентно 21 008 490,35грн заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом еквівалентно 212 500,00 грн заборгованості та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. В решті рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва на виконання постанови апеляційного суду від 29.10.2015 видано три накази від 06.11.2015 № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

Постановою Вищого господарського суду від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 викладено в такій редакції: "2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 14 183 629 (чотирнадцять мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 (тридцять два мільйони вісімсот двадцять тисяч триста двадцять один) рублів РФ 10 коп.". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовлено. Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 скасовано та прийнято нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовлено. Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 щодо розподілу судових витрат викладено в такій редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Нестерівський, 3-5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" (01103, м. Київ, вул. Залізничне шосе, 47; ) 48720 (сорок вісім тисяч сімсот двадцять) грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53593 (п'ятдесят три тисячі п'ятсот дев'яносто три) грн 34 коп. - за подання апеляційної скарги.". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 29232грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Господарським судом міста Києва, на виконання постанови Вищого господарського суду від 18.02.2016, видано відповідні накази від 25.02.2016 № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

02.03.2016 головним державним виконавцем Відділу ДВС Медвєдєвим О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 50366945 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 25.02.2016.

ПАТ "Укрнафта" на адресу ТОВ "Інтербізнесконсалт" направлено заяви про зарахування, в яких повідомили про зарахування зобов'язань ПАТ "Укрнафта" по виплаті ТОВ "Інтербізнесконсалт" грошових коштів за постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 на загальну суму 1 777 866,85 грн в рахунок зобов'язань ТОВ "Інтербізнесконсалт" перед ПАТ "Укрнафта" зі сплати грошових коштів на зазначену суму.

В межах виконавчого провадження № 50366945 з рахунків ПАТ "Укрнафта" в примусовому порядку списано 15 601 992,96 грн, з яких 14 183 629,97 грн списано на користь ТОВ "Інтербізнесконсалт" та 1 418 362,99 грн виконавчого збору.

ПАТ "Укрнафта" звернулось до господарського суду із скаргою, з урахуванням уточнень, про визнання незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. у виконавчому провадженні № 50366945, а саме безпідставне стягнення 1 777 866,85 грн з ПАТ "Укрнафта", оскільки зобов'язання за наказом господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13852/15 в цій частині припинилось зарахуванням зустрічних однорідних вимог, та 1 456 789,19 грн, які на думку скаржника є надлишково стягнутими у зв'язку зі зміною курсу валют на дату здійснення списання грошових коштів ПАТ "Укрнафта".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017, у справі № 910/13862/15 скаргу ПАТ "Укрнафта" на дії Відділу ДВС задоволено частково; визнано дії головного державного виконавця Відділу ДВС Медвєдєва О.В. щодо стягнення з ПАТ "Укрнафта" у виконавчому провадженні № 50366945 грошових коштів в сумі 1 777 866,85 грн, незаконними; в іншій частині скарги відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2017 касаційну скаргу ПАТ "Укрнафта" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 у справі № 910/13862/15 залишено без змін.

ПАТ "Укрнафта" звернулось з заявою про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 17.08.2017 у справі № 910/13862/15 з підстав передбачених пунктом 3 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; в редакції, що діяла до 15.12.2017).

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постановах Верховного суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копії постанов Верховного суду України від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 та від 01.11.2017 у справі № 6-1063цс17.

За приписами підпункту 1 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України у господарських справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до приписів пункту 3 частини першої статті 11116 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017), заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана, зокрема, у разі невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права;

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Касаційний господарський суд вважає за необхідне відмовити в допуску справи до провадження з таких підстав.

У постанові від 17.08.2017 зі справи № 910/13862/15 суд погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що зобов'язання ПАТ "Укрнафта" за наказом господарського суду міста Києва від 25.02.2016 № 910/13852/16 припинилось в частині 1777866,85 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на стадії виконавчого провадження, однак оскільки стягнення за наказом відбулося у повному обсязі, вимога про визнання дій головного державного виконавця Відділу ДВС Медвєдєва О.В. щодо стягнення грошових коштів в сумі 1777866,85 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому судами зазначено, що у виконавчому документі має зазначатися резолютивна частина рішення, а законодавством державного виконавця не наділено правом перераховувати імперативно визначену у резолютивній частині рішення суду суму заборгованості, так само як не наділено його правом та не є його обов'язком аналізувати і тлумачити мотивувальну частину ухваленого рішення, на виконання якого видано наказ, а відтак головним державним виконавцем Відділу ДВС Медвєдєвим О.В. було правомірно стягнено грошові кошти в сумі 1 456 789,19 грн, що було еквівалентно 32 820 321,10 руб станом на 20.05.2015.

У постанові від 01.11.2017 у справі № 6-1063цс17 яку надано для порівняння Верховний Суд України відмовив у задоволенні заяви про перегляд судових рішень, зазначивши, зокрема, про те, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов'язання, що існувало між сторонами, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню в іноземній валюті з урахуванням особливостей, визначених статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов'язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу.

У постанові від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 яку надано для порівняння Верховний Суд України скасував ухвалу суду касаційної інстанції та направив справу на новий касаційний розгляд, зазначивши, зокрема, про те, що засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня, а відтак сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України, а не сплачується в іноземній валюті.

Аналіз висновків, зроблених судом касаційної інстанції у справі N 910/13862/15, яка переглядається, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним в постановах Верховного Суду України від 01.11.2017 у справі № 6-1063цс17 та від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, оскільки у постанові Вищого господарського суду України, що оскаржується підставою відмови у задоволенні заяви в частині надлишково стягнутих коштів у зв'язку зі зміною курсу валют на дату здійснення списання грошових коштів, було те, що в резолютивній частині рішення, зазначено про стягнення грошових коштів у розмірі 1456789,19 в гривні , що було еквівалентно 32820321,10 руб., а відтак виконання судового рішення має здійснюватись в гривні. В постанові Верховного Суду України від 01.11.2017 у справі № 6-1063цс17 суд зазначив про те, що зміст договірного зобов'язання, що існував між сторонами визначав сплату коштів в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. В постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 у справі № 6-79цс14 судом зазначено, що засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня а відтак сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України. Відтак встановлені у справах фактичні обставини та матеріально-правове регулювання відповідних їм правовідносин не є подібними.

За таких обставин підстави для допуску справи № 910/13862/15 до провадження Верховного Суду відсутні.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, статтями 11116, 11121 ГПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 ), Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску справи № 910/13862/15 до провадження Верховного Суду.

Копію ухвали разом із копією заяви надіслати особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя Берднік І.С.

Суддя Міщенко І.С.