РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
01.03.2018Справа № 910/23658/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.
розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Градок»
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Доляновської Тамари Валеріївни
про стягнення 83 564,30 грн збитків

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Градок звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Доляновської Тамари Валеріївни про стягнення 83 564,30 грн збитків.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір транспортного експедирування № 1303 від 28.01.2013, за умовами якого ФОП Доляновська Тамара Валеріївна зобов`язана була надати транспортно-експедиторські послуги, пов`язані з перевезенням вантажу. При виконанні відповідачем обов`язку з перевезення було викрадено 343,82 кілограмів вантажу на суму 83 564,30 грн, які мають бути компенсовані відповідачем позивачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.01.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою від 03.01.2018 відповідачу було запропоновано у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.
18.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача, в якому вказаний учасник судового процесу проти задоволення позовних вимог надав заперечення, з огляду на недоведення позивачем факту надання ФОП Доляновська Тамара Валеріївна експедиційних послуг під час перевезення вантажу, який було втрачено. Крім того, відповідач посилається на те, що завдані ТОВ «Градок» збитки від втрати перевізником товару, зобов`язаний відшкодувати перевізник ФОП Шушмарук Р.В.
26.01.2018 від позивача надійшов відповідь на відзив відповідача, в якому ТОВ «Градок» зазначив, що якщо при перевезенні будуть виявлені нестачі, ушкодження або втрати вантажів, експедитор повинен відшкодувати клієнту (ТОВ «Градок») завдані збитки в повному обсязі.
Відповідно, ч. 3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.
Також відповідно до ст. 932 ЦК України, у разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.
Відповідно до ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу, в тому числі має відшкодувати завдані збитки.
Наразі, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
До того ж, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013 між Фізичною особою-підприємцем Доляновською Тамарою Валеріївною (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градок» (клієнт) було укладено договір № 1303 транспортного експедирування (організація міжнародних і внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом).
За умовами п. 1.1 договору, клієнт замовляє, а експедитор за плату і за рахунок клієнта виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Згідно з цим договором експедитор надає експедиторські послуги (планування перевезень, отримання необхідних документів, виконання митних та інших формальностей, контроль за проходженням та одержанням вантажів, проведення взаєморозрахунків тощо, але відповідно з конкретними інструкціями Клієнта) і забезпечує перевезення вантажів залучаючи до цього третіх осіб. Експедитор за цим договором виступає від свого імені та має право укладати договори з третіми особами і оплачувати їх послуги грошовими коштами, що надійшли від клієнта або відшкодовуються ним експедитору після надання послуг (п. 1.2 договору).
Експедитор має право залучати до виконання зобов`язань перед клієнтом за даним договором фізичних і юридичних осіб будь-якої форми власності і які працюють на будь-якій системі оподаткування, що дозволені законодавством України (п. 1.3 договору).
При виконанні міжнародних перевезень за цим договором використовуються норми Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах (КДПВ/CMR) 1956 зі змінами і доповненнями, внесеними Протоколом від 05.07.1978, Митної Конвенції про міжнародне перевезення вантажів із застосуванням книжки МДП (Конвенція МДП/TIR) 1975, Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ/ADR) 1957, Конвенції про спільну транзитну процедуру 1987, Європейської Угоді стосовно роботи екіпажів транспортних засобів, що здійснюють міжнародні автомобільн перевезення (ЄУТР/AETR) 1970 та інших міжнародних конвенцій, угод, договорів. У питаннях не врегульованих міжнародними актами, а також при виконанні внутрішніх перевезень, сторони керуються законодавством України.
Детальні умови кожного перевезення зазначаються клієнтом у окремих заявках на експедирування вантажу з обов`язковим посиланням на даний договір (Доповнення до Договору) (п. 2.2. договору).
Підтвердженою вважається заявка, підписана сторонами і скріплена їх печатками (2.2.1)
Підтверджена заявка обов`язкова для виконання сторонами і є невід`ємною частиною цьог Договору (2.2.2.).
Заявка може оформлюватись за допомогою обміну листами з використання факсимільного зв`язку, які будуть мати силу оригіналів у встановленому законодавством порядку (2.2.3).
Приймання вантажу до перевезення здійснюється на підставі та у відповідності до товарно-супровідних документів Клієнта (2.3).
Факт виконання кожного перевезення, а також виконання розрахунків між сторонам підтверджується відміченими належним, чином товарно-транспортними накладними (CMR), також відповідним актом виконаних робіт.
За умовами п. 5.8 договору, у випадку, якщо при перевезенні будуть виявленні нестачі, ушкодження або втрати вантажів, експедитор повинен відшкодувати клієнту завдані збитки в повному обсязі. Сума збитків визначається на основі фактурної вартості товару, що перевозиться.
Умовами п. 8.2 договору встановлено, що договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє дол. 31.12.2013. У випадку, якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін письмово не повідомила іншу сторону по намір припинити дію договору, то договір зберігає силу на 1 (один) рік на тих самих умовах.
23.01.2017 між Фізичною особою-підприємцем Доляновською Тамарою Валеріївною та Фізичною особою-підприємцем Шушмаруком Р.В. було укладено договір № 1704 перевезення вантажів (надання послуг з міжнародних і внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом).
Згідно п. 1.1 договору № 1704 перевезення вантажів (надання послуг з міжнародних і внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) від 23.01.2017 експедитор в інтересах свого клієнта і за його рахунок замовляє, а перевізник за плату надає послуги з перевезення вантажу, вказано експедитором.
За умовами п. 1.2 договору, згідно з цим договором перевізник надає послуги з перевезення та інші послуги, що безпосередньо пов`язані з такими перевезенням і забезпечує перевезення вантажу власним транспортом.
За твердженнями позивача, на виконання умов вказаного договору відповідач був зобов`язаний надати ТОВ «Градок» транспортно-експедиторські послуги, пов`язані із перевезенням вантажу.
Зокрема, відповідно до умов договору, ФОП Доляновська Т.В. зобов`язана забезпечити перевезення товару, належного ТОВ «Градок» - іграшки дитячі виробництва фірми «LEGO», вартістю 29,866.90 USD у кількості 124 (сто двадцять чотири картонні коробки), загальною вагою 1000,82 кг, за маршрутом Польща Україна.
Виконуючи зобов`язання перед ТОВ «Градок» за експедиторським договором, відповідачем було укладено договір на перевезення вантажів № 1704 від 23.01.2017 із Фізичною особою-підприємцем Шушмаруком Р.В.
На товар була оформлена транзитна експортна декларація ТІ №MRN 17PL322080NSOLCWE4 та складена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 0000166 від 30.01.2017. Товар був завантажений на транспортний засіб з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 .
31.01.2017 на шляху слідування в Україну, у місті Чоснув (Польща), частина товару, у кількості 45 картонних коробок, була викрадена з транспортного засобу. По факту крадіжки Товару комісаріатом поліції м. Чоснув (Польща) розпочато розслідування у провадженні KW- 1123/17/SWD.
Через крадіжку частини товару 03.02.2017 комісією у складі представників компанії «SUKCES» (митний ліцензійний склад) та третьої особи був складений протокол розбіжностей №01/02/2017, згідно якого проти заявлених (вказаних у товаросупровідних документах) 124 картонних коробок вагою 1000,83 кг по фактично наявні лише 79 картонних коробок із Товаром.
У зв`язку з цим був складений коректувальний інвойс № 116273 від 21.12.2016 та була відкрита нова експортна декларація TI №MRN17PL302040NS0LWJW2, а також оформлена нова міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 0000185.
Згідно з новими документами, складеними після крадіжки, вартість товару, що залишився становить 19 671,05 USD (Дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят один долар США 05 центів).
В подальшому між ТОВ «Градок» та Третьою особою був складений акт приймання - передачі вантажу № 1 від 08.02.2017 за яким ТОВ «Градок» отримало фактичну кількість Товару.
Так, при перевезенні було викрадено 343,82 кілограми. Відповідно до положень Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 сума збитків, яка має бути відшкодована відповідачем складає 343,82 кг * 8,33 РО = 2 864,02 РО, що за курсом НБУ на дату прийняття вантажу до перевезення (30.01.2017 року) складає 105 534,30 грн. Позивачем не було сплачено відповідачу суму фрахту 22 000,00 гривень (двадцять дві тисячі гривень 00 копійок). Відповідно заборгованість відповідача перед позивачем складає 83 564,30 грн.
Таким чином, позивач вважає, що сума збитків, яких фактично зазнало ТОВ "Градок" і які повинні бути відшкодовані ФОП Доляновською Т.В. становить 83 564,30 грн.
Позивач звертався до відповідача з претензією щодо оплати вартості втраченого товару у розмірі 10 195,85 доларів США, що станом на 08.02.2017 року, виходячи з офіційного курсу Національного банку України, складало 275 572,66 гривень. У відповідь на претензію відповідач зазначила, події викладені у претензії позивача мали місце, проте не погодилась із розрахунком, який було надано позивачем у претензії та надала власний розрахунок та повідомила, що дана сума підлягає сплаті ФОП Шушмаруком Р.В.
Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 83 564,30 грн вартості втраченого вантажу.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилався на недоведення позивачем обставин втрати вантажу внаслідок винних дій ФОП Доляновської Тамари Валеріївни. Зокрема, відповідачем зазначено, що позивачем не доведено факту надання ФОП Доляновська Тамара Валеріївна експедиційних послуг під час перевезення вантажу, який було втрачено. Крім того, відповідач посилається на те, що завдані ТОВ «Градок» збитки від втрати перевізником товару, зобов`язаний відшкодувати перевізник ФОП Шушмарук Р.В.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Як вбачається із встановлених обставини у даній справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладення договору транспортного експедирування.
Відносини, що виникають при транспортному експедируванні вантажів усіма видами транспорту, крім трубопровідного регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність» та Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів до якої Україна приєдналася 01.08.2006р.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.
Експедитор (транспортний експедитор)- суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування.
Клієнт - це споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
Перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.
Відповідно до ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу
Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до частини першої статті 929 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Частиною тринадцятою статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» передбачено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.
За порушення зобов`язання за договором транспортно-експедиційного обслуговування, відповідно до статті 934 Цивільного кодексу України, експедитор несе відповідальність відповідно до глави 51 цього Кодексу (правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання).
Приписами ч. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.
Відповідно до ст.ст. 627, 628 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В умовах договору № 1303 транспортного експедирування (організація міжнародних і внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) від 28.01.2013 встановлено, що детальні умови кожного перевезення зазначаються клієнтом у окремих заявках на експедирування вантажу з обов`язковим посиланням на даний договір (Доповнення до Договору) (п. 2.2. договору); підтвердженою вважається заявка, підписана сторонами і скріплена їх печатками (2.2.1); підтверджена заявка обов`язкова для виконання сторонами і є невід`ємною частиною цьог Договору (2.2.2.).
Заявка може оформлюватись за допомогою обміну листами з використання факсимільного зв`язку, які будуть мати силу оригіналів у встановленому законодавством порядку (2.2.3).
Разом з тим, в матеріалах справи відсутня заявка клієнта експедитору на перевезення вантажу, який було втрачено. Також в матеріалах справи відсутні документи в підтвердження того, що експедитором прийнято до перевезення (експедирування) вантаж, який було втрачено.
При цьому наявний в матеріалах справи договір на перевезення вантажів № 1704 від 23.01.2017 із Фізичною особою-підприємцем Шушмаруком Р.В, а також заявка № б/н від 23.01.2017 не підтверджують факту прийняття експедитором до виконання послуг з перевезення вантажу, який було втрачено.
Таким чином, сторони в договорі № 1303 транспортного експедирування (організація міжнародних і внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) від 28.01.2013 на власний розсуд передбачили обставини, за яких експедитор виконує перевезення, у зв`язку і з чим і настає відповідальність останнього за цілісність та якість прийнятого до транспортного експедирування вантажу.
З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження прийняття експедитором до перевезення вантажу, тобто надання експедиторських послуг, то і підстави для відповідальності, у зв`язку з втратою такого вантажу, відсутні.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Згідно з ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
Судом враховується, що обов`язковими умовами покладання відповідальності на винну сторону є протиправність дій цієї особи, наявність збитків, причинного зв`язку між неправомірною поведінкою та негативним наслідком (об`єктивна сторона правопорушення) та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.
Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Потерпіла сторона повинна довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, наслідком такої протиправної поведінки.
Враховуючи відсутність доведеної позивачем протиправної поведінки ФОП Доляновської Тамари Валеріївни, відповідно виключається і наявність самого причинного зв`язку у складі цивільного правопорушення, що доводиться позивачем.
Суд також вважає, що вина відповідача, як одна із передумов настання цивільно-правової відповідальності відповідача в даному господарському спорі також є недоведеною.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 1 600,00 грн. покладається на позивача.
Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Спичак О.М.