ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2018 р. м. Київ Справа № 911/3638/17

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Харченко О.М. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком», м. Київ

до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області

про стягнення заборгованості

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №2621 від 12.12.2017);

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

05.12.2017 Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» (далі позивач, Київська міська філія ПАТ «Укртелеком») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області (далі відповідач, Управління) про стягнення заборгованості у розмірі 19 421,92грн та судового збору - 1 600,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовує ст. 63 Закону України «Про телекомунікації» №1280-IV від 18.11.2003 (далі Закон №1280-IV), Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету (далі Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №256 від 04.03.2002 (далі Постанова №256), ст.ст. 11, 509, 526, 530 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та вказує, що Київською міською філією ПАТ «Укртелеком» було надано телекомунікаційні послуги у період з 01.01.2015 по 31.12.2015 на пільгових умовах, проте, відповідачем було профінансовано вказані послуги лише частково, у звязку із чим у останнього утворилась заборгованість у розмірі 19 421,92грн.

Ухвалою суду від 06.12.2017 порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 03.01.2017.

Разом з цим, 15.12.2017 набрали чинності зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), внесені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147VIII від 13.10.2017, відповідно до пп. 9 п. 1 Перехідних положень якого, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку із зазначеним, судом постановлено здійснювати розгляд справи у порядку загального позовного провадження, на стадії - підготовче провадження.

Ухвалою суду від 03.01.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2018.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте, подав до суду клопотання у якому просив здійснювати розгляд справи без участі його представника, яке суд визнав за можливе задовольнити. Крім того, представник відповідача подав до суду заперечення на позовну заяву (а.с. 45-47), у яких зазначив, що заборгованість перед позивачем виникла через незалежні від Управління обставини, у звязку із відсутністю бюджетних асигнувань на відповідні послуги. Зазначає, що відповідач звертався до Богуславської райдержадміністрації про виділення коштів на погашення заборгованості за телекомунікаційні послуги, проте, кошти не були виділені у звязку із чим Управління не в змозі погасити зазначену заборгованість.

Під час судового засідання представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

На підставі ст.233 ГПК України у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, судом вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно із ч.3 ст. 63 Закону №1280-IV, телекомунікаційні послуги споживачам, які мають установлені законодавством України пільги з їх оплати, надаються операторами, провайдерами телекомунікацій відповідно до законодавства України.

Оператор телекомунікацій - суб'єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж (ч. 1 ст. 1 Закону №1280-IV).

Пунктом 3.2 Положення про Київську міську філію ПАТ «Укртелеком» передбачено, що предметом діяльності філії, зокрема, є надання телекомунікаційних послуг, в тому числі послуг фіксованого телефонного зв'язку з використанням безпроводового доступу до телекомунікаційної мережі, послуг рухомого (мобільного) зв'язку, послуг цифрового телебачення, інших послуг мультисервісних мереж та інших телекомунікаційних додаткових (супутніх) послуг; здійснення діяльності у сфері телекомунікацій з надання послуг з технічного обслуговування та експлуатації телекомунікаційних мереж, мереж ефірного мовлення, ефірного радіомовлення, проводного радіомовлення та телемереж.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Київська міська філія ПАТ «Укртелеком» є оператором телекомунікацій.

Так, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №35551-ХІІІ, Законом України «Про жертви нацистських переслідувань» від 23.03.2000 №1584-ІІІ, Законом України «Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ, Законом України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» від 24.03.2008, №203/98-ВР, Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ та Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ встановлені пільги з оплати послуг зв'язку для окремих категорій осіб.

Згідно з пп. б п. 4 ч. 1 ст.89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на відшкодування вартості послуг наданих пільговим категоріям громадян здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою №256 затверджено Порядок, якими встановлено механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення компенсаційних виплат за вказані пільги окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету. Відповідно до п. 2 Постанови №256 визначено, що головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють розрахунки з постачальниками послуг на підставі поданих ними щомісячних звітів щодо послуг, наданих особам, які мають право на відповідні пільги.

Відповідно до п. 3 Порядку №256 головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, розпорядником коштів бюджетного фінансування вищевказаних соціальних пільг є Управління, а отже, на підставі вищезазначених норм законодавства та положень Постанови №256 та Порядку, відшкодування витрат, понесених позивачем внаслідок надання телекомунікаційних послуг пільговим категоріям громадян, здійснюється відповідачем за рахунок державних субвенцій.

Відповідно до ч.ч. 1,2 п. 8 Порядку, отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державного казначейства, для здійснення відповідних видатків. При цьому головні розпорядники коштів у п'ятиденний термін здійснюють розрахунки з постачальниками відповідних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як зазначає Київська міська філія ПАТ «Укртелеком» у своїй позовній заяві, відповідач, в порушення вимог законодавства, не здійснив в повному обсязі відшкодування позивачу наданих послуг зв'язку пільговим категоріям населення в період з 01.01.2015 по 31.12.2015, в результаті чого, утворилась заборгованість в розмірі 19 421,92грн. Крім того, в Управління станом на 01.01.2015 була наявна заборгованість у розмірі 59 393,61грн. Доказів протилежно суду відповідачем надано не було.

Так, як вбачається із матеріалів справи позивачем було надано телекомунікаційні послуги пільговим категоріям населення на загальну суму 331 321,88грн за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, що підтверджується відповідними актами звірки (а.с. 13-30), а відповідачем оплачено вказані на загальну суму 326 794,61грн, що підтверджується виписками по рахунках (а.с.59-70). Проте, позивач стверджує, що Управлінням було оплачено відповідні послуги частково на суму 371 292,59грн.

Таким чином, у відповідача виникла заборгованість за надані позивачем телекомунікаційні послуги у розмірі 19 421,92грн (59 393,61+331 321,88-371 292,59=19 421,92).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, Управління відповідає за зобов'язаннями, які виникли безпосередньо із закону і така відповідальність не може ставитись в залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 19 421,92грн заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, є обґрунтованою, законною та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 129 ГПК України при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 42, 194-221, 232-234, 237, 240, пп. 9 п. 1 Перехідних положень ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління соціального захисту населення Богуславської районної державної адміністрації Київської області (09700, Київська обл., Богуславський район, м.Богуслав, вул. Шевченка, буд. 40, кім. 1, ідентифікаційний код 03193761) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м.Київ, бульвар Тараса Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) в особі Київської міської філії ПАТ «Укртелеком» (01033, м.Київ, вул. Антоновича, буд. 40; ідентифікаційний код 01189910) 19 421,92грн (девятнадцять тисяч чотириста двадцять одна грн. 92 коп.) заборгованості по витратах, понесених внаслідок надання телекомунікаційних послуг на пільгових умовах та 1600,00грн (тисяча шістсот грн.) судового збору.

3. Видати наказ.

Зазначене рішення може бути оскаржене у порядку визначеному ГПК України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 06.02.2018.