РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа № 910/23196/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (03113, м. Київ,

пр-т Перемоги, 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 38871030)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Актив" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 5; ідентифікаційний код 38958823)

про стягнення 600 000, 00 грн.

від позивача: Федоров Д.С. - представник, Федоров О.С. - представник

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Актив" про стягнення 600 000, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що в обумовлені строки відповідач не приступив до виконання робіт та не підтвердив актами виконаних робіт використання суми авансу, то за вказаних обставин й виникла необхідність звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/23196/17, підготовче засідання призначено на 19.01.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2018 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 14.02.2018.

У судовому засіданні 14.02.2018 представники позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача у підготовче засідання 17.01.2018 та в судове засідання 14.02.2018 не з'явився, причини неявки суд не повідомив, належним чином повідомлявся про місце, дату та час розгляду справи, у запропонований в ухвалі від 26.12.2017 п'ятнадцятиденний строк відзив до суду не подав.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Приписами ст. 10 зазначеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Актив" є : 01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 5.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 23.12.2017, 19.01.2018 направлялась судом на зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу відповідача, проте, конверт повернувся з відміткою: "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача".

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, приймаючи до уваги, що відповідач повідомлявся про відкриття та розгляд справи № 910/23196/17 належним чином та враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 14.02.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прайм-Актив" (підрядник) було підписано договір на виконання підрядних робіт № 27-07/2017 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. даного договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: "Термомодернізація дошкільного навчального закладу № 599 на вул. Василя Стуса, 26-А" в розділі: Тимчасові накриття, демонтаж кровлі, влаштування кровлі, згідно будівельних норм і стандартів в термін який встановлюється договором.

Підрядник складає договірну ціну, локальні кошториси, відомість ресурсів (п. 1.2. договору), а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену до виконання проектну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчений будівництвом об'єкт (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 2.1. строк виконання робіт, визначений цим договором наступний: початок робіт - з моменту укладення договору, а закінчення робіт - згідно графіка затвердженого замовником.

Початок та закінчення етапів робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 2.4. договору строки виконання робіт можуть бути змінені (з оформленням додаткової угоди) у випадках передбачених договором.

Як вбачається з п. 3.1. договору договірна ціна визначена на підставі Державних будівельних норм, ДСТУ, та становить: 2 240 000,00 грн., в тому числі ПДВ 20%- 373 333,33 грн.

Договірна ціна за цим договором визначається сторонами, як динамічна та може коригуватися в процесу виконання робіт (за умови, що зазначені зміни призведуть до збільшення договірної ціни) у випадках передбачених п. 3.2 договору.

Суд зазначає, що зазначена вище ціна була погоджена сторонами Протоколом погодження договірної ціни від 27.07.2017, який є невід'ємною частиною договору відповідно до п. 17.7. договору та є підставою для проведення взаємних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 4.1. розрахунки за виконані роботи здійснюються на підставі довідки про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 та акту приймання виконаних робіт за формою № КБ-2в з відомістю ресурсів підписаними уповноваженими представниками сторін, відповідно до річних кошторисних призначень.

Акт за формою № КБ-2в та довідка за формою № КБ-3 оформлюються належним чином підрядником і подаються на підписання замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом п (п'яти) днів календарних днів, але у будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт (п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 4.3. замовник сплачує вартість прийнятих від підрядника робіт на підставі довідки про вартість виконання робіт за формою № КБ-3 та акту приймання виконання робіт за формою № КБ-2в не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня підписання цих документів уповноваженими представниками сторін при наявності коштів на реєстраційному рахунку.

Замовник має право надати підряднику аванс, на підставі поданої заявки, поетапно у відповідності та у розмірі отриманого бюджетного фінансування (п. 4.7. договору).

Згідно з п. 4.8. договору підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт обладнання, матеріалів, конструкцій та виробів. По закінченню граничного терміну використані суми авансу повинні бути підтверджені актом виконання обсягів робіт, або повернуті замовнику.

В разі невикористання авансу підрядник протягом 2 робочих днів після граничного терміну використання повертає невикористаний на розрахунком рахунок замовника та сплачує пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення повернення авансу і суму індексації, нараховану на суму наданого авансу та 3% річних.

Як зазначає позивач у своєму позові, сторони не погодили істотних умов договору, а відтак, договір є неукладеним та не створює жодних правових наслідків, а тому сплачений позивачем на розрахунковий рахунок відповідача авансовий платіж за неукладеним договором підлягає поверненню.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України вказано, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 27-07/2017 від 27.07.2017, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором будівельного підряду.

Відповідно до статті 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 2 статті 875 Цивільного кодексу України встановлено, що договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків , зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною 1 статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частина 2 статті 180 Господарського кодексу України встановлює, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до частини 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Так, відповідно до п. 1.1. договору підрядник зобов'язується виконати роботи по об'єкту: "Термомодернізація дошкільного навчального закладу № 599 на вул. Василя Стуса, 26-А" в розділі: тимчасові накриття, демонтаж кровлі, влаштування кровлі відповідно до будівельних норм та стандартів в термін, який встановлюється договором.

Як вказує позивач та встановлено судом на розрахунковий рахунок відповідача було сплачено грошові кошти в сумі 100 000, 00 грн., в сумі 300 000, 00 грн. та в сумі 200 000,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень № 1405 від 28.07.2017, № 1449 від 07.08.2017 та № 1554 від 04.09.2017.

Таким чином, позивачем було перераховано відповідачу авансовий платіж на загальну суму в розмірі 600 000, 00 грн.

Так, відповідно до п. 4.8. договору підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт обладнання, матеріалів, конструкцій та виробів. По закінченню граничного терміну використані суми авансу повинні бути підтверджені актом виконаних обсягів робіт, або повернуті замовнику.

Суд вказує про те, що згідно аналізу положень чинного в Україні законодавства, авансом є грошова сума, яку перераховують згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товари (роботи, послуги), які мають бути отримані (виконані, надані). Тобто, у разі невиконання зобов'язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Як стверджує позивач та встановлено судом, відповідач в обумовлені строки не приступив до виконання робіт та не підтвердив актами виконаних робіт використання суми авансу, як це передбачено п. 4.1. договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, зазначений вище акт оформлюється належним чином підрядником і подається для підписання замовнику не пізніше 25-го числа звітного місяця, який повинен розглянути та підписати акт та довідку протягом 5 (п'яти) календарних днів, але в будь-якому випадку не пізніше останнього числа звітного місяця при виконанні вимог ст. 48 Бюджетного кодексу України або письмово мотивувати відмову від прийняття робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2017 відповідачу було направлено претензію про необхідність підтвердження виконання робіт та використання наданого авансу актами виконаних робіт, яка була отримана останнім 31.10.2017, проте жодних дій відповідачем вчинено не було.

Пунктом 2.1. договору встановлено, що початок робіт починається з моменту укладення договору, в той час в п. 2.2 договору зазначено, що початок та закінчення робіт визначається календарним планом виконання робіт, який є невід'ємною частиною договору згідно п. 17.7 договору.

Разом з тим, позивач у своєму позові зазначає, що з метою невідкладного початку робіт за договором, з урахуванням звичайної ділової практики, сторони дійшли усної згоди про те, що 27.07.2017 сторони підписуються лише сам договір, а в подальшому погодять та підпишуть додатки до договору, які передбачені в п. 17.7. даного договору.

В той час як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, попри усні домовленості між сторонами, в подальшому відповідач та позивач не змогли узгодити істотних умов договору стосовно строків його виконання, що мали б міститися в додатку № 2 до договору - Календарний план виконання робіт.

Таким чином, так як сторонами не був узгоджений та підписаний додаток № 2 до договору, то відповідно роботи не виконувалися відповідачем.

Відповідно до частини 3 статті 180 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2.2. договору істотні умови договору, мали б бути визначені у Календарному плані виконаних робіт, а саме у додатку № 2 до договору, проте всупереч вимог чинного законодавства сторони не погодили істотних умов, що тим самим унеможливило його виконання та настання правових наслідків, що передбачені договором.

Частиною 8 статті 181 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, з огляду на викладене вище та зважаючи на те, що відповідач не підтвердив використання сум авансу актами виконаних робіт, та беручи до уваги, що відповідач заявлених позовних вимог не спростував, то за таких підстав сума авансового платежу в розмірі 600 000, 00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прайм-Актив" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 5; ідентифікаційний код 38958823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Капітал Білдінг" (03113, м. Київ, пр-т Перемоги, 68/1, офіс 62; ідентифікаційний код 38871030) авансовий платіж в розмірі 600 000 (шістсот тисяч) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 9 000 (дев'ять тисяч) грн. 00 поп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 23.02.2018

Суддя Д.О. Баранов