ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.02.2018 Справа № 905/2861/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Поліщук А.І розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» про стягнення заборгованості в розмірі 1370658 грн.24 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 представник (за довіреністю)

від відповідача не зявились.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» про стягнення 1370658 грн. 24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору підряду № ПЗ/Е-161325/НЮ від 02.12.2016р. відповідачем не було виконано підрядні роботи за Договором, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 989919,84 грн. та штраф в розмірі 380783,40 грн.

На підтвердження вимог позивачем надано суду копії наступних документів: договору ПЗ /Е-161325/НЮ від 02.12.2016; додаткова угода №1 від 30.12.2016р., додаткова угода №2 від 28.02.2017р.; лист №2483 від 14.12.2016р., лист № 20/12/3 від 20.12.2016р.; лист № 09/02/5 від 09.02.2017р.

Представник позивача у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзиві на позовну заяву суду не надав.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Івіса груп» () зареєстроване за адресою: 84122, м.Словянськ, вул.. К. Маркса, 38/204, саме за цією адресою здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом. Крім того, про час, дату та місце судового засідання відповідач повідомлявся і на фактичну адресу, зазначену у позовній заяві.

Уся поштова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, поверталась з відміткою на конверті «за закінченням встановленого строку зберігання».

Частиною 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст.ст.7,13 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Статтями 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У пункті 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку статей 80, 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2016 між Публічним акціонернім товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» укладено Договір підряду № ПЗ/Е-161325/НЮ, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується за завданням замовника виконати роботи з технічного переоснащення щитової на станції «Миронівка» Миронівського району Київської області відповідно до Договірної ціни (Додаток № 1), а замовник зобов'язаний прийняти та оплатити роботи, виконані підрядником відповідно до умов цього Договору та Договірної ціни (а.с.21-24).

Згідно із пунктом 3.1 Договору загальна сума Договору становить 5439120,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 906520,00 грн., є твердою і визначається на підставі Договірної ціни (Додаток № 1), яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 3.3 Договору замовник здійснює перевірку договірної ціни та кошторисних розрахунків на відповідність нормам чинного законодавства України. При виявлені замовником недоліків у розрахунках підрядника, підрядник зобов'язаний привести розрахунки до норм чинного законодавства України.

Згідно із пунктом 4.2 Договору замовник здійснює оплату по Договору на підставі підписаного акту приймання виконаних робіт в строк не пізніше 20-ти банківських днів від дня їх підписання уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.3 Договору визначено, що підрядник надає замовнику форму Кб-2в, КБ-3 до 30 числа звітного місяця, а документи (накладні, рахунки), що підтверджують фактичну вартість використовуваних матеріальних ресурсів - за 5 днів до надання Акту приймання виконаних робіт.

Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Договору початок робіт встановлюється - з моменту погодження сторонами заявки замовника. Завершення робіт та здачі їх замовнику - до 30.12.2016.

Згідно із пунктом 5.3 Договору місце виконання робіт: 08800, Київська область, м. Миронівка, вул. Елеваторна, б. 1б тягова підстанція «Миронівка». Роботи вважаються завершеними після підписання сторонами акту введення об'єкта в експлуатацію.

Пунктами 5.4-5.8 Договору визначено, що роботи виконуються у відповідності з проектною документацією. Робота вважається виконаною після підписання акту приймання виконаних робіт замовником, або уповноваженою ним особою. Виконані роботи приймаються замовником шляхом оформлення акту приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), який підписується уповноваженими представниками замовника і підрядника, та є підставою для розрахунків між сторонами. Після виконання всього обсягу робіт складається акт введення об'єкта в експлуатацію. При наявності зауважень, виникненні недоліків, складається двосторонній акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Усунення недоліків проводиться за рахунок підрядника.

Відповідно до пункту 6.1 Договору замовник зобов'язаний:

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи в розмірі та в строки передбачені Договором;

- приймати виконані роботи відповідно до порядку, передбаченому цим Договором;

- у разі необхідності надавати персоналу підрядника допуск (наряд-допуск) для виконання робіт у діючих електроустановок;

- надати підряднику погоджену у встановленому порядку проектну документацію в обсягах і в строки, передбачені цим Договором;

- надати підряднику не пізніше як за 5 днів до початку робіт доступ до місця проведення робіт (фронт робіт).

Згідно із пунктом 6.3 Договору підрядник зобов'язується:

- забезпечити своїми силами та засобами виконання робіт і в строки. Передбачені даним Договором;

- забезпечити виконання робіт з належною якістю у відповідності з розділом 2 цього Договору та затвердженою проектною документацією;

- створити безпечні умови праці, дотримуватися правил техніки безпеки на робочих місцях під час виконання робіт неухильно дотримуватися будівельних норм і правил, правил протипожежної безпеки, норм охорони праці, техніки безпеки, охорони навколишнього середовища;

- повідомити замовника не пізніше ніж за 48 годин до початку здачі об'єкту в експлуатацію;

- оформити виконані роботи необхідними протоколами та актами у 3-х примірниках;

- відповідати за неналежну якість наданих ним матеріалів або устаткування;

- за власний рахунок усунути недоліки робіт або використовуваного для робіт матеріалу, допущені з вини підрядника (або субпідрядників).

Пунктом 10.1 Договору визначено, що цей Договір вступає в дію після підписання його сторонами і діє до 31.12.2016.

Додатком № 1 до Договору сторонами узгоджено договірну ціну.

Листом №20/12/3 від 20.12.2016 ТОВ «Івіса груп» просило продовжити строк виконання робіт по Договору на 2017 рік, у звязку з тим, що частину обладнання виготовлено не в Україні та доставка його займає певний час.

Листом № 09/02/5 від 09.02.2017 відповідач просив продовжити строк виконання робіт до 31.08.2017 року, у звязку з незапланованим продовженням термінів виробництва мікропроцесорних пристроїв «Діамант» та зміною в графіку поставки обладнання для технічного переоснащення щитової тягової підстанції «Миронівка».

Додатковими угодами № 1 від 30.12.2016 та № 2 від 28.02.2017 внесено зміни до п. 10.1 договору та встановлено строк його дії до 28.02.2017р. та до 31.08.2017р. При цьому зазначено, що інші умови договору залишаються незмінними.

Спір у даній справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов договору щодо строку виконання робіт. Пунктом 5.3. Договору встановлено строк завершення робіт та їх здача замовнику до 30.12.2016. Всупереч вказаним положенням договору, відповідач прострочив строк виконання робіт на 324 дні.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України та частиною 1статті 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно із статтею 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначалося, що пунктом 5.2. Договору сторони встановили строк завершення та здачі робіт замовнику - до 30.12.2016.

Проте, у судовому засіданні встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк роботи не виконав, оскільки відсутні підписані обома сторонами відповідні акти приймання виконаних робіт, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Згідно із частиною 3 статті 6 Цивільного кодексу України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Заборона на застосування штрафу прямо не випливає з закону чи із суті відносин сторін, що дозволяє здійснити відповідне врегулювання у договорі.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини та проявляється у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору.

Тобто, підписавши Договір підряду № ПЗ/Е-161325/НЮ від 02.12.2016 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» як і Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини зазначивши саме такий термін для виконання робіт, відповідальність за якими настає на загальних підставах та на умовах Договору.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. За приписами ст. 230 ГК України у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 статті 231 ГК України визначено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно із пунктом 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 7.3. Договору за порушення з вини підрядника строків виконання робіт, передбачених цим Договором, останній сплачує замовнику 0,1 % від вартості несвоєчасно виконаних робіт за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Оскільки відповідач допустив порушення строку виконання робіт, керуючись п. 7.3. Договору, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з ТОВ «Івіса Груп» пеню в розмірі 989919,84 грн. за період з 31.12.2016 по 30.06.2017 та штраф у розмірі 380738,40 грн.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу суд дійшов до висновку, що вони є арифметично вірними.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Усупереч вказаним нормам, відповідач не надав господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, отже позовні вимоги ПАТ «Українська залізниця» до ТОВ «Івіса Груп» підлягають задоволенню у повному обсязі.

З урахуванням норм ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» про стягнення заборгованості в розмірі 1370658,24 грн. - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» (84122, м.Словянськ, вул.. Карла Маркса, 38/204 ; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (01601, м.Київ, вул.. Лисенка, 6; ) пеню за прострочення виконання робіт у розмірі 989919 (девятсот вісімдесят девять тисяч девятсот девятнадцять) грн.84 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» (84122, м.Словянськ, вул.. Карла Маркса, 38/204 ; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (01601, м.Київ, вул.. Лисенка, 6; ) штраф 7% у розмірі 380738 (триста вісімдесят тисяч сімсот тридцять вісім) грн. 24 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІВІСА ГРУП» (84122, м.Словянськ, вул.. Карла Маркса, 38/204 ; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (01601, м.Київ, вул.. Лисенка, 6; ) судовий збір у розмірі 20559 (двадцять тисяч пятсот пятдесят девять) гривень. 87 коп.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 14 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складено та підписано 21 лютого 2018 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов