КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/22729/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Петрик М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Гаркавенко С.В. - за довіреністю № 18011803 від 18.01.2018 р.;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року

у справі № 910/22729/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства АК "Київводоканал"

про стягнення 14 136 128, 63 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства АК "Київводоканал" про стягнення 14 136 128, 63 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року позовні матеріали повернуто позивачеві без розгляду на підставі п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/22729/17 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач вважає, що ним було дотримано вимоги ст. 54 та 57 ГПК України щодо форми, змісту та додатків до позовної заяви, що не може тягнути за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/22729/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Смірнова Л. Г., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2018 року справу № 910/22729/17 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М. А. (головуюча), Смірнова Л. Г., Пономаренко Є. Ю. та призначено до розгляду на 13.02.2018 року.

05.02.2018 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли пояснення.

У судове засідання 13.02.2018 р. повноважний представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 13.02.2018 р. вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено колегією суддів, ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/22729/17 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було повернуто без розгляду на підставі п.п. 3, 6 ст. 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.).

Повертаючи зазначену позовну заяву позивачу, суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі виходив з того, що позивачем долучено до матеріалів позовної заяви копії документів, що не засвідчені у відповідності до вимог вищенаведеного ДСТУ 4163-2003, відтак вони не можуть бути сприйняті судом в якості належних доказів в розумінні ст.36 Господарського процесуального кодексу України. У той же час, до поданої позовної заяви у якості доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів додано фіскальний чек відділення поштового зв'язку та опис вкладення у лист, на якому відсутнє зазначення номеру поштового відправлення.

Однак, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.), суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.), письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації „Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163- 2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55). Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів „згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

В той же час, як вбачається з наявної в матеріалах справи позовної заяви, копії документів, які були додані до позовної заяви, були прошиті в групу документів та засвідчені шляхом здійснення на останній сторінці групи документів напису: «копія відповідає оригіналу» з зазначенням особи, яка завіряла документи, її підпису, прізвища, ініціалів та скріплено печаткою підприємства.

Колегія суддів зазначає, що якщо подані копії документів, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів, викликали у суду першої інстанції сумніви, господарський суд міг витребувати оригінали цих документів відповідно до ст. 65 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.), у тому числі для огляду в судовому засіданні з наступним поверненням цих оригіналів особі, яка їх подала.

За таких обставин, у випадку сумнівів щодо достовірності доданих до позовної заяви додатків, суд мав право витребувати оригінали вказаних документів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивачем було додано належним чином завірену копію фіскального чеку № 5114 від 14.12.2017 р., списку згрупованих внутрішніх листів, бандеролей з оголошеною цінністю від 14.12.2017 р. та опис вкладення у цінний лист з відміткою відділу поштового зв'язку про відправлення 14.12.2017 р.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.) суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.) позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В силу статті 57 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р.) встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 цієї відповідної статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно вказаних Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Відповідно до пунктів 59, 61 вказаних Правил, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Будь-яких інших вимог до змісту опису вкладення, окрім зазначених, вищезазначені Правила не містять.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт з підписом працівника поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля, а також документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

З аналізу опису вкладення, доданого до позовної заяви вбачається, що останній оформлений у відповідності до вимог Правил надання послуг поштового зв'язку.

З опису вкладення чітко видно, який саме перелік документів, на адресу якого підприємства відправлено документи та дату такого відправлення.

Крім того, в письмових поясненнях, наданих до суду апеляційної інстанції, відповідач підтвердив факт отримання копії позовної заяви ПАТ «Київенерго» з додатками.

Таким чином, позивачем було дотримано вимоги ст.ст. 56, 57 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р).

На підставі вищевикладеного, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо повернення позовної заяви на підставі п. п. 3., 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України (в редакції, яка була чинна до 15.12.2017 р).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України (в редакції, що діє з 15.12.2017 р.) підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладені обставини колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду про повернення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню, а справа підлягає передачі на розгляд Господарського суду міста Києва.

У зв'язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 280, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/22729/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 року у справі № 910/22729/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/22729/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 15.02.2018 р.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова