Суд
УХВАЛА

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 906/764/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуючий, Баранець О.М., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду Житомирської області

у складі судді Гансецького В.П.

від 09.02.2017 та

на постанову Рівненського апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Савченко Г.І., Саврій В.А., Павлюк І.Ю.,

від 21.03.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ "Банк "Київська Русь"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма"

про стягнення 8 770 596,51 грн.,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до Вищого господарського суду України через Рівненський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09.02.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2017.

На підставі підпунктів 4, 6 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України №38-р від 15.12.2017 зазначена касаційна скарга разом зі справою №906/764/15 передана до Касаційного господарського суду.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, у редакції чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За приписами статті 107 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній до 15.12.2017) сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: 1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; 2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала Господарського суду Житомирської області від 09.02.2017 та постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 вже переглянуті Вищим господарським судом України за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнік Фарма". Постановою Вищого господарського суду України зазначені ухвала та постанова судів попередніх інстанцій залишені без змін.

Отже, оскаржувані судові акти вже були предметом перегляду Вищого господарського суду України, за результатами якого було прийнято постанову касаційної інстанції, а Господарським процесуальним кодексом України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) можливість повторного касаційного перегляду одного і того ж судового акту не була передбачена.

Разом з тим статтею 305 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) передбачений порядок розгляду касаційної скарги, що надійшла до суду касаційної інстанції після закінчення розгляду касаційної скарги іншої особи.

Однак відповідно до частини 4 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017) особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов'язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 є особою, яка не брала участі у справі, проте не зверталась з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09.02.2017 у даній справі. Зазначена ухвала переглядалась в апеляційному порядку лише за апеляційною скаргою відповідача.

Пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №906/764/15 Господарського суду Житомирської області за касаційною скаргою ОСОБА_4.

Керуючись статтею 107 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній до 15.12.2017), статтями 234, 287, 293, пунктом 11 частини першої Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній з 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09.02.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2017 у справі №906/764/15.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Г. Вронська

Судді О. Баранець

В. Студенець