ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018р. Справа №914/19/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ,

до відповідача: Львівського Комунального підприємства «Муніципальна варта», м. Львів,

про: стягнення заборгованості 138613,34 грн.,

Суддя Козак І.Б.

при секретарі Зелінці В.В.

Представники:

від позивача: не зявився,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» подано позов до Львівського Комунального підприємства «Муніципальна варта» про стягнення заборгованості 138613,34 грн.

Ухвалою суду від 04.01.2018р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 30.01.2018р.

Ухвалою суду від 30.01.2018р. розгляд справи по суті відкладено на 20.02.2018р.

Представник позивача у судове засідання 20.02.2018р. не зявився. Надіслав на адресу суду клопотання (вх..№5043/18 від 12.02.2018р.) про розгляд справи без участі представника позивача на підставі наявних у ній доказів, заявлені позовні вимоги підтримав. Позовні вимоги обґрунтовуються наступним. Позивачем виплачено страхувальнику ОСОБА_1 страхове відшкодування на підставі договору страхування наземного транспорту №375/16-Т/ЛВС. Оскільки дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок наїзду застрахованого автомобіля «Toyota Camry» на перешкоду - болард, який з невідомих причин піднявся, хоча оператор паркування ЛКП «Муніципальна варта» дозволив проїзд автомобілю в зону паркування, просить стягнути з відповідача як роботодавця в силу вимог ст.1172 ЦК України суму виплаченого страхового відшкодування 138 613,34 грн. і судовий збір у розмірі 2 079,21 грн.

Відповідач у судові засідання 30.01.2018р. та 20.02.2018р. не зявився, проти позову в установленому порядку не заперечив. Поштові відправлення з ухвалами суду про відкриття провадження та відкладення розгляду справи по суті, надіслані відповідачу на адресу, вказану у Єдиному державному реєстрі ЮОФОП, «м. Львів, проспект Свободи, буд.24, 79008», повернулися з відділення поштового звязку з відміткою «вибули».

Суд керувався ч.7 ст. 120 ГПК України, де зазначено, що учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, враховуючи обмеженість процесуальних строків розгляду цієї справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 252 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Рішенням ЛМР №929 від 12.05.2014р. затверджено Положення про порядок регламентованого вїзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп.Свободи, пл.Торговою, пл.Данила Галицького, вул.Підвальною, вул.Валовою, пл.А.Міцкевича. Управління муніципальної дружини зобовязано забезпечити надання послуг щодо вїзду/виїзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова.

06.07.2016р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» (страховик, позивач по справі) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу №375/16-Т/ЛВС. Згідно умов цього договору застрахованим є автомобіль НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2. Страхова сума становить 580 500,00 грн. При настанні страхового випадку страхувальник має право отримати страхове відшкодування, згідно з умовами договору (п. 24.4.1 договору).

21.12.2016 р. на вул. Бр.Рогатинців, 1 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_1

22.12.2016р. гр. ОСОБА_1. повідомила позивача про страхову подію.

Згідно Довідки №260319 про ДТП дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.12.1 ПДР, внаслідок чого автомобілю марки «Toyota Camry» спричинено технічні пошкодження (передня центральна частина).

23.12.2016 р. ФОП ОСОБА_2 виставлено рахунок-фактуру №377 на ремонтні роботи та запчастини автомобіля «Toyota Camry» на загальну суму 138 613,34 грн.

29.12.2016р. позивачем складено страховий акт № 375/16-Т/ЛВС-2-1, в якому визначено розмір страхового відшкодування у сумі 138 613,34 грн., який підлягає виплаті страхувальнику ОСОБА_1

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 27.02.2017р. у справі №461/537/17 ОСОБА_1 визнано невинною та закрито адміністративне провадження у звязку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

29.12.2016р. позивачем було сплачено ФОП ОСОБА_2 138 613,34 грн. страхового відшкодування для проведення відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1, що підтверджується копією платіжного доручення №793.

05.07.2017р. позивачем надіслано відповідачу претензію вих.№9/п про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 138 613,34 грн.

Ухвалою ЛМР №2355 від 14.09.2017р. перейменовано ЛКП «Муніципальна дружина» на ЛКП «Муніципальна варта».

Доказів погашення заборгованості на день подання позову відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

За змістом ст. 980 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Приписами ст. 27 Закону України Про страхування, 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Сплативши страхову виплату за завдану внаслідок ДТП шкоду автомобілю до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завданий збиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов'язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов'язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Загальні положення про відшкодування завданої майнової шкоди закріплені в положеннях ст.1166 ЦК України.

У тих випадках, коли шкоди завдано працівниками під час виконання ними своїх трудових (службових) обов'язків, зобов'язання щодо її відшкодування покладаються на роботодавця (ч. 1 ст. 1172 ЦК України).

Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої ст. 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв'язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків).

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків необхідно вважати виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Відповідно до п.20 Положення про порядок регламентованого вїзду транспортних засобів у пішохідну зону центральної частини м. Львова, обмеженої просп.Свободи, пл.Торговою, пл.Данила Галицького, вул.Підвальною, вул.Валовою, пл.А.Міцкевича власник чи користувач транспортного засобу категорії «В», що отримав чинний дозвіл на регламентований вїзд у пішохідну зону, одержує право користуватися системою автоматичного читання державних номерних знаків автомобілів, яка забезпечує безперешкодний доступ автомобілів у пішохідну зону через автоматичне відкривання боларда. Якщо з певних технічних причини система автоматичного читання номерів автомобілів не забезпечила опускання боларда перед користувачем дозволу на регламентований заїзд у пішохідну зону, останній повинен зупинити автомобіль перед піднятим болардом і, за потреби, скористатися переговорним пристроєм для ідентифікації його оператором регламентованого допуску транспорту у пішохідну зону. Після відкривання боларда власник чи користувач транспортного засобу категорії «В» проїжджає на територію пішохідної зони.

Як підтверджується матеріалами справи, ДТП відбулося внаслідок наїдзу застрахованого автомобіля на болард, управління яким здійснював оператор (працівник ЛКП «Муніципальна варта»), тобто з вини посадової особи відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 138613,34 грн. в порядку регресу.

Відповідно до вимог ст.129 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача , стягнувши їх на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Львівського Комунального підприємства «Муніципальна варта» (адреса: 79008, м. Львів, пр. Свободи, буд.24, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (адреса: 03056, м. Київ, вул.Борщагівська, буд.154, ) 138613,34 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 2 079,21 грн. судового збору.

3. Відповідно до ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2018р.

Суддя Козак І.Б.