РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.02.2018Справа №910/22141/17

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий - суддя Князьков В.В.,

при секретарі судового засідання Савінковій Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Національного авіаційного університету, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський», м. Київ

про стягнення збитків в розмірі 3 621 556,40 грн., -

За участю представників:

від позивача: від відповідача: Шишов М.Ю. Круглюк Г.В.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний авіаційний університет звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський» про стягнення збитків в розмірі 3 621 556,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на заподіяння відповідачем збитків Національному авіаційному університету внаслідок невірного визначення вартості житлових приміщень загальною площею 850,74 кв.м., які були передані позивачу згідно з додатковою угодою №3 від 15.05.2015 до договору №130/25 від 20.02.2013 про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового комплексу по проспекту Комарова, 1 в Солом'янському районі м. Києва, укладеного між Національним авіаційним університетом, Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський» та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ». При цьому, як вказує позивач, факт заподіяння збитків Національному авіаційному університету підтверджується експертним висновком №14243 від 02.06.2015 Київського експертно-дослідного центру.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 10.01.2018.

10.01.2018 на адресу Господарського суду міста Києва надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський», в якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на ті обставини, що будівництво об'єкта інвестування здійснювалось саме за рахунок грошових коштів відповідача, а тому, на думку останнього, державному бюджету не було заподіяно збитків.

У судовому засіданні 10.01.2018 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.01.2018.

30.01.2018 на адресу Господарського суду міста Києва від Національного авіаційного університету надійшла відповідь на відзив відповідача, в якому позивач в обґрунтування позову вказав, що додатковою угодою №3 від 15.05.2015 не було визначено вартості житлових приміщень, які були передані позивачу, а тому, на думку позивача, для визначення вартості переданих приміщень необхідно керуватись експертним висновком №14243 від 02.06.2015 Київського експертно-дослідного центру.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.02.2018.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову надав заперечення.

Відповідно до вимог статті 222 Господарського процесуального кодексу України судом під час розгляду справи здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою.

У судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

15.11.2007 між Національним авіаційним університетом (сторона 1, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячий Світ - Солом'янський» (сторона , відповідач) укладено договір на інвестування та будівництво житлового комплексу по проспекту Космонавта Комарова, 1 в Солом'янському районі міста Києва (далі - Договір №б/н від 15.11.2007).

Відповідно до пункту 1.1 Договору б/н від 15.11.2007 (в редакції додаткової угоди №б/н від 12.12.2007) предметом правочину є проектування та будівництво житлових будинків з підземним паркінгом та дитячим садком по проспекту Космонавта Комарова, 1, на земельній ділянці орієнтовною площею 9,98 га, в тому числі: для реконструкції стадіону та спортивних майданчиків - орієнтовною площею 4,38 га; для будівництва житлових будинків з підземним паркінгом - орієнтовною площею 4,85 га; для будівництва дитячого садку - орієнтовною площею 0,75 га, надалі - об'єкт, який включає в себе житлові будинки, вбудовано-прибудовані приміщення, підземний паркінг, інженерні мережі водопостачання, каналізації, теплопроводу, електропостачання, інші споруди благоустрою, передбачені проектом, із реконструкцією об'єктів соціально-культурного призначення університету, а саме стадіону.

Згідно з п. 1.2 Договору №б/н від 15.11.2007 (в редакції додаткової угоди б/н від 12.12.2007) відповідач зобов'язався виконати роботи по будівництву об'єкта у визначений термін та здати житловий комплекс і реконструйований стадіон в експлуатацію відповідно до затвердженого проекту.

За змістом пункту 1.3 Договору №б/н від 15.11.2007 позивач надає відповідачу функції замовника на будівництво житлового комплексу.

Пунктом 6.5 Договору №б/н від 15.11.2007 встановлено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами усіх зобов'язань за ним.

Договір №б/н від 15.11.2007 підписано представниками позивача та відповідача, скріплено печатками сторін, а також погоджено Міністерством освіти і науки України.

20.02.2013 між Національним авіаційним університетом (університет, позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю «Дитячий Світ - Солом'янський» (товариство, відповідач) та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» (підприємство) укладено договір №130/25 про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового комплексу по проспекту Космонавта Комарова, 1 у Солом'янському районі міста Києва (далі - Договір №130/25 від 20.02.2013).

За змістом пункту 1.1 Договору №130/25 від 20.02.2013 (в редакції додаткової угоди №б/н від 26.02.2013) університет передав підприємству повноваження замовника будівництва житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземним паркінгом, інженерними мережами водопостачання, каналізації, теплопостачання, електропостачання, іншими спорудами благоустрою, передбаченими проектом, із реконструкцією об'єктів соціально-культурного призначення університету, а саме стадіону та спортивних майданчиків (об'єкт), на умовах цього договору на весь термін будівництва.

Згідно з п. 1.4 Договору №130/25 від 20.02.2013 відповідач зобов'язався забезпечити фінансування проектних та будівельних робіт будівництва житлового будинку по проспекту Космонавта Комарова, 1 у Солом'янському районі м. Києва на умовах цього договору та виконання від імені університету вимог, що містяться у рішенні Київської міської ради від 08.02.2007 №109/770 стосовно передачі Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) загальної житлової та службової площі та інших положень зазначеного рішення.

У пункті 3.5.4 Договору №130/25 від 20.02.2013 відповідач зобов'язався передати співробітникам позивача (за затвердженими списками) 10 відсотків загальної площі квартир (узгоджується протоколом розподілу квартир) за договірною ціною, погодженою всіма сторонами договору, яка не може перевищувати собівартість будівництва одного квадратного метра загальної житлової площі об'єкта.

Пунктами 5.1, 5.3 Договору №130/25 від 20.02.2013 встановлено, що останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами власних зобов'язань за ним. Всі зміни та доповнення до цього договору оформлюються у вигляді додаткових угод, складених і підписаних сторонами.

У пункті 6.1 Договору №130/25 від 20.02.2013 його сторони дійшли згоди, що права і обов'язки позивача і відповідача, які виникли відповідно до укладеного між ними договору №б/н від 15.11.2007 на інвестування та будівництво житлового комплексу по проспекту Космонавта Комарова, 1 в Солом'янському районі м. Києва, залишаються дійсними з урахуванням цього договору, положення якого є пріоритетними.

Договір б/н від 15.11.2007 підписано представниками позивача, відповідача та Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ», а також скріплено печатками вказаних юридичних осіб.

25.02.2013 між позивачем, відповідачем та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» укладено додаткову угоду №б/н до Договору №130/25 від 20.02.2013, якою, зокрема, викладено пункт 3.5.4 вказаного договору в новій редакції, а саме передбачено обов'язок відповідача передати позивачу не менше 6 відсотків загальної площі квартир як компенсацію за понесені університетом витрати згідно з розрахунком, який буде виконано за 30 календарних днів до введення об'єкта в експлуатацію.

15.05.2015 між позивачем, відповідачем та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» укладено додаткову угоду №3 до Договору №130/25 від 20.02.2013 (далі - додаткова угода №3 від 15.05.2015), якою в черговий раз викладено в новій редакції пункт 3.5.4 вказаного договору, а саме передбачено, що відповідач зобов'язаний передати позивачу житлові приміщення загальною площею 850,74 кв.м. як компенсацію за понесені університетом витрати.

У додатку 1 до додаткової угоди №3 від 15.05.2015 сторони договору погодили перелік житлових приміщень (квартир) у житловому будинку на проспекту Космонавта Комарова, 1 (будівельна адреса - проспект Відрадний, 4а), попередньо закріплених для передачі Національному авіаційному університету, в кількості 17 квартир, загальною площею 850,74 кв.м.

21.06.2017 позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі майнових прав на квартири в житловому будинку по проспекту Космонавта Комарова, 1 (поштова адреса - вул. Донця, 2б) загальною площею 850,74 кв.м.

07.07.2017 проведено державну реєстрацію права власності Національного авіаційного університету на передані останньому житлові приміщення, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено копії відповідних витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

01.09.2017 Державною аудиторською службою України складено акт №03-21/10 ревізії фінансово-господарської діяльності позивача у період з 01.07.2014 по 31.05.2017, в якому вказано, що додатковою угодою №3 від 15.05.2015 не було визначено вартості житлових приміщень площею 850,74 кв.м. Одночасно з цим, відповідно до висновку експертного дослідження Товариства з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» від 02.06.2015 №14243 вартість житлових приміщень, які повинен отримати Національний авіаційний університет за договором №130/25 від 20.02.2013 як компенсацію, в грошовому виразі становить суму 10 743 951,68 грн., а вартість 17 квартир, площею 850,74 кв.м., із розрахунку опосередкованої вартості 8 372,00 грн. за 1 кв.м. складає 7 122 395,28 грн. Відтак, за висновками органу перевірки, було виявлено недотримання Національним авіаційним університетом компенсації в сумі 3 624 556,40 грн. (10 743 951,68 грн. - 7 122 395,28 грн. = 3 624 556,40 грн.).

Спір у справі виник у зв'язку з твердженнями позивача про заподіяння відповідачем збитків Національному авіаційному університету на суму 3 624 556,40 грн. внаслідок невірного визначення вартості житлових приміщень, переданих на виконання умов договору.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає договір про передачу частини функцій замовника на будівництво житлового комплексу по проспекту Космонавта Комарова, 1 у Солом'янському районі міста Києва №130/25 від 20.02.2015 (зі змінами та доповненнями до нього) як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін вказаного договору взаємних цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов'язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.03.2015 у справі №3-18гс15.

Господарський суд звертає увагу позивача, що збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона вважає, що її права були порушені, та нею понесені збитки, вона повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Позивач в обґрунтування наявності факту заподіяння шкоди Національному авіаційному університету посилається на висновок експертного дослідження №14243 від 02.06.2015, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр» на виконання договору №2004151/395 від 29.04.2014, укладеного між експертною установою та позивачем.

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що на вирішення експерту були поставлені наступні питання: яким чином для відображення в бухгалтерському обліку визначити вартість загальних площ квартир, отриманих як компенсацію за понесені витрати університетом згідно з договором №130/25 від 20.02.2013? Чи відповідає чинному законодавству та умовам укладеного договору наданий розрахунок вартості 1 квадратного метра по об'єкту?

За наслідками дослідження експертом було зроблено висновок, що собівартість 6% від загальної площі побудованих приміщень (1 432,909 кв.м.) становить 10 743 951,68 грн.

При цьому, як вбачається з мотивувальної частини висновку №14243 від 02.06.2015, експерт керувався умовами договору №130/25 від 20.02.2013 в редакції додаткової угоди №б/н від 25.02.2013 (тобто, без урахування укладеної пізніше додаткової угоди №3 від 15.05.2015 до вказаного договору) та здійснював розрахунок вартості 6 відсотків загальної площі квартир, в той час як сторони погодили, що за умовами договору відповідач передає позивачу квартири загальною площею 850,74 кв.м.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що статтею 3 Цивільного кодексу України віднесено свободу договору до загальних засад цивільного законодавства.

Свобода договору полягає, зокрема, у вільному волевиявленні сторін, у тому числі у підприємницькій, господарській діяльності, на вступ у договірні відносини, у можливості вільно обирати собі партнерів у договірних відносинах, у визначенні умов договору тощо.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, керуючись принципом свободи договору, позивачем, відповідачем та Комунальним підприємством з питань будівництва житлових будинків «Житлоінвестбуд-УКБ» було змінено умови Договору №130/25 від 20.02.2013 та укладено додаткову угоду №3 від 15.05.2015 до нього, якою визначено розмір компенсації Національного авіаційного університету за договором у кількісному вираженні (у квадратних метрах), однак не у грошовій сумі.

Як зазначалось судом, статтею 204 Цивільного кодекс України встановлено презумпцію правомірності правочину, яка полягає в тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів визнання додаткової угоди №3 від 15.05.2015 до Договору №130/25 від 20.02.2013 недійсною, а також учасниками справи не вказано норми закону, в силу якої даний правочин є нікчемним. Навпроти, у судовому засіданні представниками позивача та відповідача було підтверджено факт укладення додаткової угоди №3 від 15.05.2015 до Договору №130/25 від 20.02.2013, а також факт виконання умов вказаного правочину сторонами, що підтверджується долученими до матеріалів справи доказами (акт приймання-передачі майнових прав від 21.06.2017, відповідні витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності).

Господарський суд звертає увагу позивача, що додатковою угодою №3 від 15.05.2015 до Договору №130/25 від 20.02.2013 встановлено, що Національний авіаційний університет як компенсацію за понесені витрати отримує від відповідача саме житлові приміщення загальною площею 850,74 кв.м.

Тобто, безпідставними є посилання позивача на пункт Договору №130/25 від 20.02.2013 в редакції додаткової угоди №б/н від 25.02.2013, а також здійснений останнім розрахунок ціни позову, виходячи з розміру компенсації Національного авіаційного університету, який становить 6% загальної площі житлових приміщень.

Посилання позивача на висновок експертного дослідження №14243 від 02.06.2015, який складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр», а також положення нормативно-правових актів, якими встановлено порядок проведення оцінки, судом також до уваги не приймаються, оскільки вони не спростовують зміст укладеного договору, яким визначено розмір компенсації в кількісному виразі, а не в грошовій сумі.

У даному випадку вбачається, що між сторонами склались договірні відносини за Договором №130/25 від 20.02.2013 в редакції додаткової угоди №3 від 15.05.2015, однак фактично позивач не погоджується з умовами укладеної угоди, зокрема з розміром отриманої ним компенсації. При цьому, пунктом 4 вказаної додаткової угоди передбачено, що після введення в експлуатацію житлового комплексу по проспекту Космонавта Комарова, 1 в Солом'янському районі місті Києві такий розрахунок може бути скоригований відповідно до фактично понесених сторонами витрат на будівництво об'єкта на момент введення його в експлуатацію. Однак, доказів коригування такого розрахунку та укладення відповідної додаткової угоди матеріали справи не містять.

Судом приймаються до уваги обґрунтовані заперечення відповідача про те, що позивачем не доведено реальності понесених збитків, тобто тієї обставини, що збитки позивача не є абстрактними, а також правомірності здійсненого розрахунку ціни позову.

Враховуючи наведене, повно та всебічно оцінивши пояснення учасників судового процесу та наявні у справі докази, приділивши увагу кожному твердженню, посиланню та доводу у даній справі, господарським судом не встановлено обставин, з наявністю яких закон пов'язує можливість застосувати відповідальність у вигляді відшкодування збитків. Під час розгляду справи позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами наявності усіх елементів складу правопорушення, необхідних для настання цивільно-правової відповідальності відповідача, а саме: не доведено протиправності поведінки відповідача, наявності заподіяної шкоди (реальних збитків), причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та наявністю збитків у позивача, не доведено вини відповідача.

Враховуючи викладене вище, з огляду на недоведення позивачем факту заподіяння відповідачем збитків, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Національного авіаційного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський» про стягнення збитків в розмірі 3 621 556,40 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 54 323,35 грн. покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Національного авіаційного університету до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дитячий світ - Солом'янський» про стягнення збитків в розмірі 3 621 556,40 грн. відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.02.2018.

Суддя В.В. Князьков