КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2018 р. Справа№ 910/11931/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Чорної Л.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Кравченко Х.С.
за участю представників:
від позивача: Саленко В.Ю. - за довіреністю;
від відповідача: не з'явився;

розглянувши

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2017 р. (дата підписання 02.10.2017)
у справі № 910/11931/17 (суддя Отрош І.М.)
за позовом Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря"
до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
про визнання недійсною відмови від договору та спонукання до виконання зобов'язань за договором

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 р. до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Поліграфічний комбінат "Зоря" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання недійсною відмови від договору та спонукання до виконання зобов'язань за договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримав від відповідача лист про намір розірвати в односторонньому порядку договірні відносини за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" № 1 від 25.03.2014 р. через встановлення неприйнятно високого ризику суб'єктом фінансового моніторингу, у зв'язку з чим 07.07.2017 р. надання послуг було припинено. Позивач вважає, що одностороння відмова банку від зобов'язання за договором №1 від 25.03.2014 р. є незаконною з тих підстав, що відповідач у листі не наводить жодного критерію, що визначений ч. 4 ст. 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". При цьому, відповідач всупереч вказаного закону не здійснив жодних заходів та не повідомляв позивача про необхідність уточнити інформацію або здійснити додаткову перевірку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.09.2017 р. позов задоволено повністю. Визнано недійсним правочин щодо односторонньої відмови від договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., укладеного між Дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк", що вчинений Публічним акціонерним товариством "УкрСибБанк" відповідно до листа від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" до виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. шляхом здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства, забезпечуючи обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Апелянт вважає, що висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, а рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме судом неправильно застосовані норми статті 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", судом не застосовано норму ч. 5 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" та норму ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України.

Скаржник вказує на те, що нормами частини 1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" та частини 5 ст. 64 Закону України "Про банки і банківську діяльність" прямо встановлено право банку на одностороннє розірвання договору банківського рахунку у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику. Також скаржник вказує на те, що пунктом 2 додаткової угоди до Договору від 25.11.2016 визначені підстави, за наявності яких банк має право в односторонньому порядку припинити надання послуг і розірвати договір зокрема, якщо наявність правовідносин з клієнтом суперечить нормам законодавства та/або стандартам групи BNP Paribas та/або іншим політикам і стандартам, яких дотримується банк щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.2017 р. колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Чорної Л.В., Хрипуна О.О. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2017 р. у справі № 910/11931/17 до провадження, розгляд справи призначено на 22.11.2017 р.

20.11.2017 р. від позивача надійшов відзив, в якому він зазначив про безпідставність доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2017 р. - без змін.

22.11.2017 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 13.12.2018 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 р. продовжено строк розгляду спору у справі. В судовому засіданні 13.12.2017 оголошено перерву до 11.01.2018 р.

14.12.2017 р. від позивача надійшли доповнення до відзиву.

З 15.12.2017 набрав чинності Господарський процесуальний кодекс України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Відповідно до п. п. 9 п. 1 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтею 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 25.03.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" як клієнтом було укладено договір банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" № 1, згідно з яким на умовах та порядку, що визначені цим договором, банк відкриває рахунок клієнту у національній валюті та/або іноземній валюті для зберігання грошей та здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог законодавства та здійснює дистанційне обслуговування продуктів клієнта та забезпечує обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами, якщо клієнтом виконані вимоги згідно з п. 3.1. цього договору. Обслуговування в системі "StarAccess" та надання інших послуг здійснюється відповідно до умов договорів, що обслуговуються системою "StarAccess", Інструкцій та вимог законодавства.

Банк відкриває рахунок клієнту на підставі поданої ним заяви встановленої форми про відкриття рахунку та інших документів відповідно до вимог законодавства (п. 2.1. договору).

Пунктом 8.5. договору передбачено, що у разі наявності підстав, передбачених договором або законодавством, банк має право розірвати договір, про що клієнту надсилається поштою відповідний лист (з повідомленням про вручення) за адресою, вказаною клієнтом у цьому договорі, або на іншу адресу, яку клієнт повідомить банку у разі зміни місцезнаходження (місця проживання). Клієнт повинен відповісти на відповідний лист банку протягом одного місяця з дати відправлення такого листа. Якщо протягом строку, зазначеного у цьому пункті договору, банк не отримав відповідь від клієнта або клієнт не виправив порушення умов цього договору за наявності такого порушення, вважається, що клієнт згоден із розірванням договору, при цьому, всі рахунки, відкриті за договором, закриваються, а наявні залишки коштів перераховуються на відповідний внутрішньобанківський рахунок і можуть бути отримані клієнтом за його першою вимогою з урахуванням вимог чинного законодавства.

Згідно з п.9.1. договору, його дія припиняється за згодою сторін або у випадках, визначених законодавством України та/або цим договором.

Судом встановлено, що 25.03.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" було укладено додаткову угоду №1 до договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., відповідно до якої банк відкриває клієнту поточний рахунок 900 у валюті UAH, USD, EUR.

25.11.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" було укладено додаткову угоду №б/н до договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., відповідно до якої банк відкриває клієнту поточний рахунок 900 у валюті UAH, USD, EUR, GBP. Пунктом 2 вказаної додаткової угоди передбачено, що надання банком послуг за договором може бути припинено та/або договір може бути розірвано за ініціативою банку у таких випадках: у разі порушення клієнтом умов договору та/або якщо наявність правовідносин з клієнтом суперечить вимогам законодавства та/або стандартам групи BNP Paribas та/або іншим політикам і стандартам, яких дотримується банк щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення; в інших випадках, передбачених договором.

Судом першої інстанції встановлено, що Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" 03.04.2017 р. було розглянуто питання про продовження бізнес-відносин з позивачем, за наслідками якого прийнято рішення про припинення підтримання ділових відносин з позивачем з подальшим присвоєнням клієнту неприйнятно високого рівня ризику з підстав виникнення підозри щодо ненадання банку інформації щодо реального бенефіціарного власника юридичної особи, а також з підстав негативної інформації щодо діяльності клієнта в засобах масової інформації. Вказане рішення викладене у протоколі №б/н від 03.04.2017 р., копія якого долучена до відзиву.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" було направлено Дочірньому підприємству "Поліграфічний комбінат "Зоря" лист від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599, відповідно до якого позивача повідомлено, що згідно з розробленими у банку критеріями ризику, що закріплені у внутрішніх правилах та процедурах та ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", банк прийняв рішення про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику та повідомив про те, що банк має намір закрити рахунок (рахунки) 900UAH, 900USD, 900EUR, 900GBP, що відкрито за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., розірвати договір банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. Зазначений договір вважається розірваним, а рахунки закриваються не пізніше 31 календарний день з дня направлення листа. При цьому, у листі зазначено, що банк залишає за собою право продовжити обслуговування зазначеного (зазначених) рахунку (рахунків), а також надання послуг за зазначеними договорами.

У листі від 31.05.2017 р., адресованому Публічному акціонерному товариству "Укрсиббанк", Дочірнє підприємство "Поліграфічний комбінат "Зоря" зазначило, що відповідач не вказав жодної з підстав, передбачених договором чи законом для розірвання договорів, а до листа від 24.05.2017 р. жодних запитів щодо необхідності уточнення інформації після проведеної ідентифікації позивачу не надходило, у зв'язку з чим позивач зазначив, що у разі необґрунтованої відмови відповідача від виконання зобов'язань за договором, позивач буде здійснювати заходи щодо поновлення порушених прав та захисту ділової репутації.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що він отримав від відповідача лист про намір розірвати в односторонньому порядку договірні відносини за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. через встановлення неприйнятно високого ризику суб'єктом фінансового моніторингу, у зв'язку з чим 07.07.2017 р. надання послуг було припинено. Позивач вважає, що одностороння відмова банку від зобов'язання за договором №1 від 25.03.2014 р. є незаконною з тих підстав, що відповідач у листі не наводить жодного критерію, що визначений ч. 4 ст. 6 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення". При цьому, відповідач всупереч вказаного закону не здійснив жодних заходів та не повідомляв позивача про необхідність уточнити інформацію або здійснити додаткову перевірку.

З огляду на наведені обставини, позивач просить суд визнати недійною односторонню відмову Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" від договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014р.; спонукати Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" до виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., здійснюючи операції з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог законодавства, забезпечуючи обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, передбачене ч. 1 ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" право банку як суб'єкта первинного фінансового моніторингу на відмову від підтримання (у тому числі шляхом розірвання) ділових відносин у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику, слід розуміти як право банку на відмову від договору банківського рахунку лише з дотриманням загального порядку реалізації припинення договірних відносин, який передбачений нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, зокрема ст. 651-653, 1075 ЦК України, тобто шляхом звернення до суду з вимогою про розірвання договору та зазначення встановлених банком як суб'єктом первинного фінансового моніторингу обставин, які можуть бути підставою для розірвання договору банківського рахунку. З огляду на ті обставини, що відповідач припинив виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. (у зв'язку з направленням позивачу листа від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599), водночас судом встановлено незаконність відмови відповідача від виконання договірних зобов'язань, вимоги позивача про спонукання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., визнані судом обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до статті 1067 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Таким чином, розірвання договору, за загальним правилом, може відбуватись лише за згодою сторін або за рішенням суду у випадках, передбачених законом або договором. Водночас, одностороння відмова від договору може мати місце лише у випадку, якщо таке право передбачено законом або умовами договору.

Відповідно до приписів ст. 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка:

1) якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це;

2) у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором;

3) у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

4) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку.

Наведені норми ст. 1075 Цивільного кодексу України дають підстави для висновку, що банк вправі відмовитись від договору банківського рахунку виключно у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку, тоді як за наявності передбачених нормами вказаної статті інших підстав, банк вправі вимагати розірвання договору, тобто вправі ініціювати процедуру розірвання договору обома сторонами (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України) або за рішенням суду (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Пунктом 8.5. договору передбачено, що у разі наявності підстав, передбачених договором або законодавством, банк має право розірвати договір, про що клієнту надсилається поштою відповідний лист (з повідомленням про вручення) за адресою, вказаною клієнтом у цьому договорі, або на іншу адресу, яку клієнт повідомить банку у разі зміни місцезнаходження (місця проживання). Клієнт повинен відповісти на відповідний лист банку протягом одного місяця з дати відправлення такого листа. Якщо протягом строку, зазначеного у цьому пункті договору, банк не отримав відповідь від клієнта або клієнт не виправив порушення умов цього договору за наявності такого порушення, вважається, що клієнт згоден із розірванням договору, при цьому, всі рахунки, відкриті за договором, закриваються, а наявні залишки коштів перераховуються на відповідний внутрішньобанківський рахунок і можуть бути отримані клієнтом за його першою вимогою з урахуванням вимог чинного законодавства.

Згідно з п.9.1. договору, його дія припиняється за згодою сторін або у випадках, визначених законодавством України та/або цим договором.

25.11.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" та Дочірнім підприємством "Поліграфічний комбінат "Зоря" було укладено додаткову угоду №б/н до договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. пунктом 2 якої передбачено, що надання банком послуг за договором може бути припинено та/або договір може бути розірвано за ініціативою банку у таких випадках: у разі порушення клієнтом умов договору та/або якщо наявність правовідносин з клієнтом суперечить вимогам законодавства та/або стандартам групи BNP Paribas та/або іншим політикам і стандартам, яких дотримується банк щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення; в інших випадках, передбачених договором.

Так, посилання у даній додатковій угоді на те, що договір може бути розірвано за ініціативою банку свідчить про те, що банк вправі ініціювати процедуру розірвання договору у порядку п. 8.5. договору, надіславши клієнту відповідний лист, тобто процедура розірвання договору №1 від 25.03.2014 відповідно до його положень можлива виключно у порядку двостороннього розірвання, оскільки жодна умова договору не містить положень про право банку розірвати договір в односторонньому порядку, за наслідками чого в силу ст. 653 Цивільного кодексу України зобов'язання сторін припиняються, тобто вказані у пункті 2 додаткової угоди №б/н до договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою «StarAccess» №1 від 25.03.2014 підстави можуть бути підставами для розірвання договору або ж за погодженням сторін або ж за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи у листі від 31.05.2017 р., адресованому Публічному акціонерному товариству "Укрсиббанк", Дочірнє підприємство "Поліграфічний комбінат "Зоря" зазначило, що відповідач не вказав жодної з підстав, передбачених договором чи законом для розірвання договорів, а до листа від 24.05.2017 р. жодних запитів щодо необхідності уточнення інформації після проведеної ідентифікації позивачу не надходило, у зв'язку з чим позивач зазначив, що у разі необґрунтованої відмови відповідача від виконання зобов'язань за договором, позивач буде здійснювати заходи щодо поновлення порушених прав та захисту ділової репутації.

Як вірно встановлено судом, клієнт надав відповідь на лист банку про розірвання договору протягом строку, передбаченого п. 8.5 договору. Будь-яких доводів щодо неотримання відповідачем вказаного листа суду не надано.

Наведене свідчить про те, що сторонами не було досягнуто згоди щодо розірвання договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою «StarAccess» №1 від 25.03.2014.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" суб'єктами первинного фінансового моніторингу є, зокрема, банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи.

За змістом ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний: відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі, коли здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (у тому числі встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників (контролерів), є неможливим або якщо у суб'єкта первинного фінансового моніторингу виникає сумнів стосовно того, що особа виступає від власного імені; відмовитися від проведення переказу в разі відсутності даних, передбачених частинами дванадцятою і тринадцятою статті 9 цього Закону; відмовити клієнту в обслуговуванні (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) у разі встановлення факту подання ним під час здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта (поглибленої перевірки клієнта) недостовірної інформації або подання інформації з метою введення в оману суб'єкта первинного фінансового моніторингу.

Суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право відмовитися: від проведення фінансової операції у разі, якщо фінансова операція містить ознаки такої, що згідно з цим Законом підлягає фінансовому моніторингу; від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) або проведення фінансової операції у разі ненадання клієнтом необхідних для вивчення клієнтів документів чи відомостей або встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Відмова банку від договору з позивачем обґрунтована саме фактом прийняття банком рішення про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику, виходячи зі змісту листа від 24.05.2017 №38-2-3/2599.

Так, викладене у ст. 10 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення" формулювання, що суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний/вправі відмовитися від встановлення (підтримання) ділових відносин (у тому числі шляхом розірвання ділових відносин) не свідчить, що банк вправі відмовитись від договору, на підставі якого виникли господарські зобов'язання, зокрема, вчинити односторонній правочин щодо відмови від договору банківського рахунку, оскільки передбачене у ст. 10 Закону право суб'єкта первинного фінансового моніторингу відмовитись від підтримання "ділових відносин" не може охоплювати суть правовідносин суб'єктів господарювання у розумінні норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, тим більше, що норма ч. 2 ст. 1075 Цивільного кодексу визначає, що банк саме має право вимагати розірвання договору банківського рахунка, зокрема, у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення. Водночас, ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України єдиною підставою, за наявності якої банк має право на односторонню відмову від договору банківського рахунка, визначає лише відсутність операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутність залишку грошових коштів на цьому рахунку.

Передбачене ч. 1 ст. 10 вказаного закону право банку як суб'єкту первинного фінансового моніторингу на відмову від підтримання (у тому числі шляхом розірвання) ділових відносин у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику, слід розуміти як право банку на відмову від договору банківського рахунку лише з дотриманням загального порядку реалізації припинення договірних відносин, який передбачений нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, зокрема ст. 651-653, 1075 ЦК України, тобто шляхом звернення до суду з вимогою про розірвання договору та зазначення встановлених банком як суб'єктом первинного фінансового моніторингу обставин, які можуть бути підставою для розірвання договору банківського рахунку.

При цьому, суд вірно зазначив, що розірвання ділових відносин, яке вказано в Законі України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", не можна ототожнювати з поняттям розірвання договору як категорії господарського права.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність у відповідача права на односторонню відмову від договору з підстав зазначених відповідачем.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Як вірно встановлено судом, викладене у листі відповідача від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599 повідомлення про закриття рахунків та розірвання договору за своєю правовою природою є правочином, що спрямований на припинення правовідносин - односторонньою відмовою від договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Отже, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

За змістом ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відтак, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач вчинив односторонній правочин щодо відмови від договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., порушивши встановлений законом порядок припинення правовідносин, у зв'язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання правочину щодо односторонньої відмови від договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., вчиненого Публічним акціонерним товариством "УкрСибБанк" відповідно до листа від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599, недійсним.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не застосовано норму ч. 6 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка надає право банку відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Колегія суддів зазначає, що ч. 7 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надає банку право витребувати інформацію, яка стосується ідентифікації клієнта (в тому числі керівників клієнта - юридичної особи, представника клієнта), вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, здійснення поглибленої перевірки клієнта, в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб, а також здійснювати заходи щодо збору такої інформації з інших джерел.

Згідно ч. ч. 8, 9 вказаної статті банк зобов'язаний витребувати в органів державної влади, державних реєстраторів, банків, інших юридичних осіб інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для аналізу відповідності фінансової операції змісту його діяльності та фінансовому стану.

Органи державної влади, державні реєстратори, банки, інші юридичні особи зобов'язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту безоплатно надати банку таку інформацію.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не надав суду жодних доказів на обґрунтування свого рішення про встановлення позивачу неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику та використання свого права та виконання обов'язку, передбачених ч. ч. 7 та 8 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» здійснення поглибленої перевірки клієнта.

З огляду на зазначене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновку суду першої інстанції про незаконність відмови відповідача від виконання договірних зобов'язань.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способами захисту цивільних прав та інтересів, відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, є, зокрема, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно п. 1.1 договору банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. банк відкриває рахунок клієнту у національній та/або іноземній валютах для зберігання грошей та здійснення операцій з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог законодавства, здійснює дистанційне обслуговування продуктів клієнта та забезпечує обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами.

З огляду на ті обставини, що відповідач припинив виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р. (у зв'язку з направленням позивачу листа від 24.05.2017 р. №38-2-3/2599), водночас судом вірно встановлено незаконність відмови відповідача від виконання договірних зобов'язань, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача про спонукання Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до виконання зобов'язань за договором банківського рахунку та обслуговування продуктів клієнта системою "StarAccess" №1 від 25.03.2014 р., здійснюючи операції з розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов цього договору та вимог законодавства, забезпечуючи обмін технологічною та іншою інформацією між сторонами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 233, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2017 у справі № 910/11931/17 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 22.09.2017 у справі № 910/11931/17 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/11931/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.В. Чорна

О.О. Хрипун