УХВАЛА

м. Київ

20.02.2018Справа № 56/205

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Рижонкова С.В., розглянувши матеріали

скарги Комунального підприємства "Київпастранс"

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 56/205

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Октан" (нова назва Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтопостач Агро")

до Комунального підприємства "Київпастранс"

про стягнення 78826,19 грн.,

за участі представників:

від позивача - Окончик Д.В. (представник за довіреністю);

від відповідача (скаржника) - Тараско Т.Є. (представник за довіреністю);

від ДВС - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

08.02.2018 до господарського суду міста Києва надійшла скарга Комунального підприємства "Київпастранс" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі № 56/205.

У судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача проти задоволення даної скарги заперечував та просив відмовити в її задоволенні.

Представник ДВС до судового засідання представника не направила, проте про дату, час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином.

У той же час, судом враховано, що відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши подану скаргу та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Як вбачається із заявлених у скарзі вимог, скаржник просить визнати дії в.о. заступника начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві при відмові у закінченні виконавчого провадження ВП № 22240441 неправомірними та зобов'язати Відділ винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 22240441 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Вимоги скарги вмотивовані тим, що в межах виконавчого провадження № 22240441, відкритого з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 11.10.2010 у справі 56/205, зі скаржника підлягало стягненню 85830,45 грн., які після укладення із позивачем договору про розстроченню боргу від 08.07.2016 № 45.16.15, були скаржником повністю сплачені. Однак, ДВС на звернення скаржника із заявами про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з повним фактичним виконанням наказу, надала відмову в його закінченні. Вважаючи дані дії неправомірними, скаржник звернувся з цією скаргою до суду.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.09.2010 у справі № 56/205 позовні вимоги ТОВ "Фірма Октан" було задоволено повністю та стягнуто з відповідача три відсотки річних у розмірі 11506,92 грн., інфляційні втрати в розмірі 67319,27 грн., державне мито в розмірі 788,26 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу в розмірі 236 грн. та витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 5980 грн. На виконання вказаного рішення суду 11.10.2010 було видано наказ.

30.10.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 22240441 з примусового виконання наказу суду від 11.10.2010 № 56/205.

Водночас, 08.07.2016 між сторонами в справі було укладено Договір № 45.16.15 про розстрочення боргу, відповідно до якого ТОВ "Фірма Октан" надало розстрочку КП "Київпастранс" сплати заборгованостей по виконавчим провадженням, що на момент підписання договору перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, борги за якими визнаються, зокрема, за виконавчим провадженням № 22240441 зі стягнення 85830,45 грн. з примусового виконання наказу виданого господарським судом міста Києва від 11.10.2010 у справі № 56/205.

Згідно з п. 1.2. Договору скаржник зобов'язався погасити визнаний ним борг по переліченим у договорі виконавчим провадженням, який на день підписання цього договору становить 3624444,67 грн. не пізніше 20 числа кожного місяця, та гарантував його сплату, виконуючи графік погашення боргу, наведений у договорі.

У січні 2018 року скаржник звернувся до ДВС із заявами про закінчення виконавчих проваджень у зв'язку з повним фактичним виконанням наказів суду, зокрема, наказу від 11.10.2010 у справі № 56/205.

Проте, у відповідь на дані заяви ДВС надало лист від 30.01.2018 № 994/2.1-28, в якому зауважило на відсутності підстав для закриття виконавчих проваджень з огляду на те, що боржником не доведено в рахунок яких саме наказів суду проведено погашення заборгованості.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається із матеріалів справи, скаржник сплачував за вказаним Договором грошові кошти з посиланням у призначенні платежу на Договір про розстрочення боргу, яким передбачено графік погашення заборгованості за декількома наказами суду, що перебувають на виконанні в органах державної виконавчої служби, однак не зазначав, за якими саме наказами суду відбувається сплата боргу.

За таких обставин, із доданих скаржником документів неможливо встановити повне чи часткове виконання останнім рішення суду від 24.09.2010 у справі № 56/205, оскільки відсутні належні та допустимі докази погашення боржником боргу саме за наказом суду від 11.10.2010 у справі № 56/205. Одночасно, не вбачається з поданих до суду копій виписок з банківського рахунку скаржника погашення заборгованості за цим наказом і до підписання Договору.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в державного виконавця були відсутні правові підстави для закінчення виконавчого провадження № 22240441 зі стягнення 85830,45 грн. з примусового виконання наказу виданого господарським судом міста Києва від 11.10.2010 у справі № 56/205.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене, оскільки державний виконавець діяв у відповідності до закону та в межах своїх повноважень, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даної скарги.

Керуючись статтею ч. 2 ст. 232, 233, 234, 240, 340, 342, 343 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Комунального підприємства "Київпастранс" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №56/205 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в установленому законодавством порядку.

Дата підписання: 20.02.2018.

Суддя Я.В. Маринченко