КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"22" лютого 2018 р. Справа№ 911/2790/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018 (повний текст підписано 24.01.2018)

у справі № 911/2790/13 (суддя Черногуз А. Ф.)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у виконавчому провадженні № 54190932 та № 54191025 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2013

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Козацько-селянського фермерського господарства "Лелека"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.01.2018 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у виконавчому провадженні № 54190932 та № 54191025 щодо примусового виконання наказів Господарського суду Київської області від 20.08.2013 задоволено.

Визнано дії Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у виконавчому провадженні № 54190932 та № 54191025 щодо винесення постанов від 28.12.2017 про повернення наказів від 20.08.2013 у справі № 911/2790/13 неправомірними.

Визнано бездіяльність Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області у виконавчому провадженні № 54190932 та № 54191025 щодо виконання наказів від 20.08.2013 у справі № 911/2790/13 неправомірною.

Зобовязано державного виконавця або іншу посадову особу Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області усунути вказані порушення (поновити порушене право заявника).

Стягнуто з Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс700,00 грн витрат на правничу допомогу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. 09.1-04.2/1246/18 від 19.02.2018), в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018 та прийняти нове рішення, яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" у задоволенні скарги №09-1/01 від 09.01.2018 відмовити в повному обсязі.

Одночасно апелянт просить відстрочити сплату судового збору у зв'язку з тим, що Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області є бюджетною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, розрахунково-касове обслуговування якої здійснюється Державною казначейською службою України та лише в межах відкритих асигнувань, а законодавством передбачені стислі строки подачі апеляційних скарг на судове рішення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2018 справу № 911/2790/13 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що наведена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені:

1) найменування суду, до якого подається скарга;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає апеляційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв'язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб);

4) рішення або ухвала, що оскаржується;

5) у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо);

6) нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

7) клопотання особи, яка подала скаргу;

8) дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується;

9) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Пунктами 3, 4 частини 3 вказаної статті передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі та докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Разом з тим, на особу, яка подає апеляційну скаргу, статтею 259 Господарського процесуального кодексу України покладено обов'язок по надісланню іншим учасникам справи копії цієї скарги та доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Так, колегія суддів зазначає, що до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів направлення копії цієї скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення відповідачу-1 - Товариству з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп".

Крім того, за визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, за приписами зазначеної норми, відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин.

Виходячи зі змісту п. 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 №01-061175/2011, єдиною підставою для відстрочення та звільнення судом від сплати судового збору є врахування ним майнового стану сторони.

Відповідно до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому, оскільки, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати. (Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 05.03.2014р. у справі №902/1266/13 та від 28.10.2014 у справі № 910/9244/13).

Приписами вказаної статті передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Отже, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є правом, а не обов'язком суду. Такий висновок випливає безпосередньо із змісту наведеної норми, яка, крім того, не містить чіткого переліку обставин майнового стану, який тягне за собою в якості наслідків відстрочення або розстрочення сплати судового збору або звільнення від сплати судового збору. Тому, оцінка майнового стану сторони здійснюється судом на підставі оцінки доказів. Обґрунтування обставин майнового стану сторони, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону. А відтак, сторона повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Втім, заявником не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі. (Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 20.11.2017 у справі № 6/160-3450)

Відповідно до нової редакції ГПК України (чинного з 15.12.2017), вищевикладене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху і лише не усунення даного недоліку є підставою для її повернення.

Відповідно до вимог п. 2. ч. 3 ст. 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції Закону України 03.10.2017 №2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", який набрав законної сили 15 грудня 2017 року зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, пп.7 п.2 ч.2 ст.4 цього Закону зазначено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду ставки судового збору встановлюються у розмірі: 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. 09.1-04.2/1246/18 від 19.02.2018) на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018.

Враховуючи вищенаведені норми, Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області мав сплатити за подання даної апеляційної скарги судовий збір у розмірі 1 762,00 грн.

Проте, як зазначалось раніше, жодних доказів сплати судового збору апелянт до суду апеляційної інстанції не надав, натомість просить відстрочити сплату судового збору, в задоволенні якої відмовлено судом апеляційної інстанції.

Приписами ч. 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Отже, наявні підстави для застосування судом апеляційної інстанції ч. 2 ст. 260 ГПК України та залишення без руху поданої апеляційної скарги.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, слід запропонувати апелянту направити копію апеляційної скарги і доданих до неї документів відповідачу-1 - Товариству з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі у розмірі 1 762,00 грн. (сума судового збору яку необхідно сплатити за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018 року у справі № 911/2790/13).

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", на підставі ст.ст. 174, 234, 258, 260, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018 року у справі № 911/2790/13.

2. Апеляційну скаргу Ніжинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області на ухвалу Господарського суду Київської області від 19.01.2018 року у справі № 911/2790/13- залишити без руху.

3. Роз'яснити Ніжинському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 1 762,00 грн. та направлення копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп", шляхом подання відповідної заяви.

4. Попередити Ніжинський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, що у разі не сплати судового збору, не направлення копії апеляційної скарги Товариству з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та не усунення у встановлений термін недоліків, судом апеляційної інстанції буде таку апеляційну скаргу повернуто скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено 22.02.2018.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк