ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р.Справа № 922/4201/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Самсоновій М.М.

розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго», 61037, м. Харків, вул.. Плеханівська, 149, ;

до Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів», 61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 220, ;

про стягнення заборгованості у сумі 6 063, 89 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №01-16/2231 від 19.04.2017);

відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 26.01.2018).

Суть спору:

АК "Харківобленерго" звернулась до Господарського суду Харківської області із позовом до державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» про стягнення заборгованості за серпень 2017 року у сумі 6 063, 89 грн., яка складається з реактивної електроенергії 5 053, 24 грн. та ПДВ на реактивну енергію 1 010, 65 грн.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору про постачання електричної енергії від 29.11.2004 № 5-212К та додаткової угоди про внесення змін до договору від 06.11.2013, в частині сплати коштів за перетікання реактивної енергії за серпень 2017 року у розмірі 6 063, 89 грн. Здійснюючи правове обґрунтування позовних вимог посилається положення статей 526, 625 Цивільного кодексу України, статті 193, 276 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.12.2017 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.12.2017 о 11:30 годині.

15.12.2017 набув чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У звязку з чим, ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2017 справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання на 10.01.2018 о 14:00 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 10.01.2018 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладно підготовче засідання на 05.02.2018 о 10:30 год.

05.02.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вих. № 2975), в якому останній просив у випадку задоволення позову відстрочити виконання судового рішення на строк не менше 10 місяців або розстрочити виконання рішення на цей самий строк.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 05.02.2018, на підстві ст. 119 ГПК України задоволено усне клопотання відповідача про поновлено строку для подання відзиву на позовну заяву та документи приєднано до матеріалів справи.

Судом було розяснено, що клопотання про відстрочення виконання судового рішення на строк не менше 10 місяців або розстрочення виконання рішення на цей самий строк буде розглянуто під час розгляду справи по суті.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 05.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14.02.2018 о 11:00 год.

Судом відкрито судове засідання по розгляду справи по суті 14.02.2018.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути з відповідача заборгованості за серпень 2017 року у сумі 6 063, 89 грн., яка складається з реактивної електроенергії 5 053, 24 грн. та ПДВ на реактивну енергію 1 010, 65 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань взятих за договором про постачання електричної енергії від 29.11.2004 № 5-212К та додаткової угоди про внесення змін до договору від 06.11.2013, в частині сплати коштів за перетікання реактивної енергії.

Повноважний представник відповідача позовні вимоги визнав у повному обсязі та підтвердив, що підприємство дійсно має заборгованість перед АК "Харківобленерго" у сумі 6 063, 89 грн., однак станом на сьогодні всі банківські рахунку арештовані, відкрито декілька виконавчих проваджень, кошти у підприємства відсутні, що підтверджується довідкою про фінансовий стан Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів», вказав, що станом на сьогодні сплатити борг не має можливості, просив врахувати фінансовий стан Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» та відстрочити виконання судового рішення на строк не менше 10 місяців або розстрочити виконання рішення на цей самий строк.

Повноважний представник позивача заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши промови представників сторін у судових дебатах, суд встановив наступне.

Між АК "Харківобленерго" (постачальник) та Державним підприємством Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» (споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії від 29.11.2004 № 5-212К (надалі - Договір), відповідно до предмету якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ємними частинами.

Відповідно до п. 2.1.2. Договору, постачальник електричної енергії зобов'язується постачати споживачу електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням умов розділу 6, 7 Договору, відповідно до додатку № 1 "Договірні величини постачання електричної енергії і потужності споживачу» та додатку № 2 «Порядок розрахунків».

Додатковою угодою про знесення змін до Договору від 06.11.2013 договір пролонговано на 2017 рік.

Згідно п. 2.3.3. додаткової угоди до Договору, споживач зобов'язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Пунктом 2.3.4 додаткової угоди до Договору Споживач зобовязується здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно вимог «Правил» та додатком № 4а «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Додаток № 4а «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» до договору від 06.11.2013 складено відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17.01.2002 № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.2002 за № 93/638.

Згідно п. 7 Додатка № 4а контроль споживання та генерації реактивної енергії здійснюється приладами обліку згідно таблиці п. 6 цього додатку.

Відповідно до п. 9 додатку № 4а до Договору споживач зобовязаний письмовим повідомленням забезпечувати передачу показань розрахункових електролічильників реактивної електроенергії за розрахунковий період згідно умов додатку «Порядок розрахунків».

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобовязання за договором постачання енергетичної енергії, згідно якого та в силу статті 714 Цивільного кодексу України одна сторона (постачальник) зобовязується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобовязується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Позивач виконав свої зобовязання за договором у повному обсязі, що підтверджується двосторонніми актами фіксації показань приладів обліку за липень 2017 та серпень 2017, зазначено обсяг реактивної електричної енергії за липень 2017 1047 кВт*г та за серпень 2017 667 квт*г (арк. справи 27-28).

На виконання умов Договору позивач направив на адресу відповідача рахунок № 212 за перетікання реактивної електроенергії за липень 2017 року на суму 3734,29 грн. (де реактивна електроенергія - 3111,92 грн., ПДВ (20%) - 622,37 грн.) та рахунок № 212 за серпень 2017 року на суму 6063,89 грн. (де реактивна електроенергія - 5053,25 грн., ПДВ (20%) - 1010,64 грн.) (арк. справи 31-32), які були частково оплачені відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 275 ГК України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч. 6, 7 ст. 276 ГК України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріали справи підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії від 29.11.2004 № 5-212К в частині оплати компенсації перетікання електричної енергії на суму 6063,89 грн. (з урахуванням ПДВ). Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, враховуючи, що відповідач позов визнає, суд вважає позовні вимоги такими, що відповідаються вимогам договору та чинного законодавства, а отже підлягають задоволенню.

Щодо заявленого клопотання відповідача про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду, судом встановлено наступне, що у відповідності до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду, а за заявою стягувача чи виконавця, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 331 ГПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4 ст. 331 ГПК України).

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів таких заходів, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з довідки Міністерства оборони України Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» станом на 29.01.2018 на всі рахунки підприємства накладений арешт. Грошові кошти на всіх рахунках відсутні. Загальний розмір заборгованості перед кредиторами та непокриті збитки підприємства складають підприємства складають 2 115 379, 16 грн. (арк. справи 57).

Враховуючи фінансовий стан Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» та те, що станом на сьогодні відповідач не має можливості сплатити борг, беручи до уваги, визнання позову останнім, суд на підставі ст. 331 ГПК України вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та відстрочити виконання судового рішення на 6 місяців з дня набрання законної сили рішенням.

Керуючись приписами ст. 331 ГПК України, якою встановлено, що суд може або відстрочити або розстрочити виконання судового рішення, беручи до уваги задоволення клопотання про відстрочення виконання судового рішення, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600, 00 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства Міністрества Оборони України «Харківській завод залізобетонних виробів» (61017, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 220, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул.. Плеханівська, 149, п/р 5 в АТ «ОСОБА_3 ОСОБА_2» м. Київ, МФО 380805, ) 6 063, 89 грн. з яких: реактивна енергія 5 053, 24 грн, ПДВ на реактивну електроенергію 1 010, 65 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600, 00 грн.

3. Відстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 14.02.2018 у справі № 922/3887/17 на 6 місяців з дня набрання рішенням законної сили.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. В задоволенні клапотання відповідача про розстрочення виконання судового рішення відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, дане рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 21.02.2018.

Суддя ОСОБА_4