ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

27.02.2018 м. Київ

Справа № 910/21300/17

За позовом: публічного акціонерного товариства "ЛЬВІВСЬКИЙ ХОЛОДОКОМБІНАТ";

до відповідача-1: міністерства економічного розвитку і торгівлі України;

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛАДОПРОМ";

про: визнання частково недійсним свідоцтва України на знак для товарів і послуг.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Публічне акціонерне товариство "ЛЬВІВСЬКИЙ ХОЛОДОКОМБІНАТ" (далі – позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до міністерства економічного розвитку і торгівлі України (далі – відповідач-1) та товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛАДОПРОМ" (далі - відповідач-2) про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг.

Позовні вимоги мотивовані тим, що реєстрація свідоцтва України від 16.04.2001 № 19356 на знак для товарів і послуг "КАШТАН" проведена з порушенням умов, визначених п. 1, 2 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", що на підставі ч. 1 ст. 19 вказаного закону є підставою для визнання такого свідоцтва недійсним у зв'язку невідповідністю зареєстрованого знака умовам надання правової охорони.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.11.2017 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/21300/17. Розгляд справи призначений на 29.01.2018.

Відповідно до п. 9 перехідних положень якого визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про те, що справа № 910/21300/17 має бути розглянута в порядку (за правилами) загального позовного провадження та підлягає призначенню до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського м. Києва від 22.01.2018 підготовче засідання у даній справі призначено на 19.02.2018.

В підготовчому судовому засіданні 19.02.2018 оголошено перерву до 27.02.2018.

До господарського суду надійшла заява позивача про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони:

- відповідачу-2 передавати будь-якій особі (особам) повністю або частково право (права) інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 19356 від 16.04.2001, видавати ліцензії (дозволи) на використання вказаного знака, а також припиняти дію свідоцтва України № 19356 від 16.04.2001 на знак для товарів і послуг шляхом відмови від нього повністю або частково;

- відповідачу-1 вносити будь-які зміни до державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо передачі іншим особам майнових прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 19356 від 16.04.2001, будь-які зміни щодо припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг № 19356 від 16.04.2001 у зв’язку із відмовою відповідача-2 від них повністю або частково та здійснювати офіційні публікації щодо свідоцтва України № 19356 від 16.04.2001.

Вказана заява мотивована тим, що, у випадку передачі або відчуження відповідачем-2 свідоцтва України № 19356 від 16.04.2001 на знак для товарів і послуг третім особам протягом розгляду даної справи, відповідач-1 фізично не матиме можливості виконати рішення суду, оскільки у державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг будуть відомості про особу, які передано право власності на свідоцтво України № 19356 від 16.04.2001 (добросовісний набувач), а не відомості про відповідача-2, або взагалі будуть відсутні відомості про знак. Крім того, у випадку відмови відповідача-2 від знака для товарів і послуг за свідоцтвом України № 19356 від 16.04.2001 ніхто інший, в тому числі і позивач, не матиме змоги протягом трьох років здійснити повторну реєстрацію знаку після припинення дії свідоцтва.

Дослідивши заяву позивача про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Враховуючи предмет спору у даній справі, у разі задоволення позовних вимог, виконавчий документ на виконання рішення суду видаватися не буде.

Крім того, заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та не надано жодних доказів на підтвердження обставин, зазначених у заяві та заходи, які просить вжити позивач не стосуються предмету спору і не направлені на ефективний захист або поновлення прав позивача.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                          С.В. Балац