УХВАЛА

м. Київ

19.02.2018Справа № 910/3098/17
За позовом Державного підприємства "Новопокровський комбінат Хлібопродуктів"

до Державного агентства резерву України

про стягнення заборгованості 1 652 245,17 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники учасників справи

Від позивача: Таранов О.В.

Від відповідача: Пономаренко В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Державне підприємство "Новопокровський комбінат Хлібопродуктів" до Державного агентства резерву України про стягнення 1652245,17 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 №юр-2зб/344-2009 , в зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1652245,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/3098/17 від 29.01.2018, у зв'язку з набранням 15.12.2017 чинності Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, справу відповідно до ст. 247 цього Кодексу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні 19.02.2018.

В постанові Вищого господарського суду України від 02.11.2017, якою справу направлено на новий розгляд зазначено, що у п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про державний матеріальний резерв" від 17 жовтня 2012 року № 11 (з подальшими змінами і доповненнями) зазначено, якщо ж у розгляді справ зі спору щодо стягнення витрат, які підлягають відшкодуванню, буде встановлено, що середній розмір відповідних витрат Держрезервом України не затверджувався, а також у разі необхідності роз'яснення питань щодо затвердженого розміру розрахунку господарським судом на підставі статті 41 ГПК України може бути призначено відповідну судову експертизу, висновок якої оцінюється судом за правилами статті 43 ГПК України та з урахуванням вимог зазначеного Порядку. Однак господарські суди попередніх інстанцій, обмежившись визначеним позивачем розміром витрат на зберігання, не встановили правового змісту заявленої до стягнення заборгованості, не з'ясували та не навели правового обгрунтування висновку про стягнення заборгованості саме в спірному розмірі, відповідності фактичних даних наведених у складених позивачем калькуляціях дійсним обставинам спору, та не надали зазначеним доказам і викладеним у них даним правової оцінки, не встановили, чи відповідають суми витрат на зберігання, зазначені позивачем у калькуляціях, сумам витрат, зазначеним у позовній заяві, та чи підтверджені такі витрати доказами визначеними договором або законодавством, порушивши вимоги ст. 34 ГПК України щодо оцінки судом доказів на предмет їх належності і допустимості. У той же час, за таких обставин справи судам слід було мати на увазі положення ч. 1 ст. 41 ГПК України, за змістом якої для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Позивач подав до суду клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, проведення якої доручити Харківському-науково-дослідному інституту судових експертиз ім.. М.С. Бокаріуса і на вирішення експертизи поставити питання: "Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача (Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів") розмір заборгованості за надані відповідачу (Державному агентству резерву України") послуги зі зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 № юр-2зб/344-2009?

Через канцелярію суду 10.01.2018 відповідач подав пояснення, в яких не заперечує проти проведення судової експертизи з питання зазначеного в клопотанні позивача.

В судовому засіданні 19.02.2018 представник позивача підтримав, подане клопотання про призначення у справі судової експертизи, представник відповідача проти задоволення клопотання позивача не заперечував.

Суд розглянув клопотання позивача та вважає його обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз'яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов'язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Згідно зі ст. 100 Кодексу, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків.

В п.п.2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" №4 від 23.03.2012 р. роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 5 ст. 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" відшкодування витрат підприємствам, установам і організаціям, що виконують відповідальне зберігання, оплата тарифу за перевезення вантажів, спеціальної тари, упаковки, послуг постачальницько-збутових організацій за поставку і реалізацію матеріальних цінностей державного резерву провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, Кабінетом Міністрів України відповідно до п. 5 ст. 11 Закону України "Про державний матеріальний резерв" прийнято постанову від 12.04.2002 року №532 "Про Порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву", якою затверджено Порядок відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву (далі - Порядок), яким запроваджено механізм відшкодування підприємствам, установам та організаціям витрат, пов'язаних з відповідальним зберіганням матеріальних цінностей державного резерву, у тому числі мобілізаційного, і визначення суми цих витрат.

Відповідно до п. 2 Порядку сума витрат, що підлягають відшкодуванню, визначається з урахуванням вимог цього Порядку на кожен рік і сплачується пропорційними частками за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем.

Згідно з п. 5 Порядку Держрезервом на підставі аналізу статей витрат відповідальних зберігачів щороку визначає середній розмір суми витрат із зберігання матеріальних цінностей виходячи з розрахунку на 1 кв. метр складського приміщення (відкритого огородженого майданчика), 1 куб. метр холодильної камери, резервуара для зберігання нафтопродуктів, підземних газових сховищ, а також зберігання 1 тонни зернових культур в зерносховищі.

Розмір додаткових витрат визначається у кожному разі окремо за узгодженням між Держрезервом та відповідальним зберігачем на підставі обґрунтованих фактичних витрат відповідального зберігача.

Для визначення вартості послуг зберігання наданих позивачем відповідачу необхідні спеціальні знання, в зв'язку з чим є необхідність у призначенні судової експертизи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Відтак, провадження у даній справі підлягає зупиненню на час проведення експертизи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 228, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання позивача про призначення у справі судово-економічної експертизи.

2. Призначити у справі №910/3098/17 судово-економічну експертизу, за наявними у справі матеріалами, проведення якої доручити Харківському-науково-дослідному інституту судових експертиз ім.. М.С. Бокаріуса ( вул.. Золочівська, 8а, м. Харків, 61177).

3. На вирішення експерта поставити таке питання:

- чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача, Державного підприємства "Новопокровський комбінат хлібопродуктів", розмір заборгованості за надані відповідачу, Державному агентству резерву України, послуги зі зберігання матеріальних цінностей державного матеріального резерву за договором відповідального зберігання матеріальних цінностей державного резерву від 08.01.2009 № юр-2зб/344-2009 за період з січня 2015 року по січень 2017 року?

4. Відповідно до статті 14 Закону України "Про судову експертизу", ст 100 ГПК України попередити експерта про кримінальну відповідальність за статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

5. Ухвалу та матеріали справи №910/3098/17 надіслати Харківському-науково-дослідному інституту судових експертиз ім.. М.С. Бокаріуса.

6. Зобов'язати сторони на вимогу експерта через суд негайно надати всі документи та матеріали, які необхідні для проведення експертизи.

7. Зобов'язати Державне підприємство "Новопокровський комбінат Хлібопродуктів" попередньо оплатити вартість експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

8. Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

9. Погодити строк проведення експертизи більше двох місяців.

10. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя І.В.Усатенко