Суд
УХВАЛА

27 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 905/1436/15

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Баранця О.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу Господарського суду Донецької області

у складі судді Левшини Г.В.

від 09.08.2017 року

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" Славкіної М.А.

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання судового рішення у справі №905/1436/15

та на постанову Донецького апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Дучала Н.М., Малашкевича С.А., Склярука О.І.

від 25.09.2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" Славкіної М.А.

до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Консалт"

про стягнення 41 830 840,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" Славкіної М.А. звернулось до Господарського суду Донецької області зі скаргою №09/827 від 09 червня 2017 року на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, якою просило: визнати дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О., щодо повернення виконавчого документу без прийняття до виконання - неправомірними; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити провадження з примусового виконання наказу, виданого 19 жовтня 2015 року Господарським судом Донецької області №905/1436/15, про стягнення з боржника (ТОВ "Альянс Консалт", м. Маріуполь Донецької області) на користь ПАТ "КБ "Південкомбанк" заборгованості в сумі 41 830 840,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 09 серпня 2017 року залишеною без змін Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 25 вересня 2017 року у справі №905/1436/15 скаргу №09/827 від 09 червня 2017 року Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" в особі в.о. Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Південкомбанк" Славкіної М.А. на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо виконання судового рішення у справі №905/1436/15 задоволено. Визнано неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ України щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання. Зобов'язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МУЮ України відкрити провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області від 19 жовтня 2015 року у справі №905/1436/15.

Не погоджуючись з вищезазначеними ухвалою та постановою Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся 11 жовтня 2017 року з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Статтями 111 та 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) встановлено порядок подання та оформлення касаційної скарги.

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України (в редакції до 15.12.2017) касаційна скарга не приймається і повертається, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі та до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Проте, до касаційної скарги Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не було надано доказів сплати судового збору та доказів надсилання копій касаційної скарги іншим учасникам процесу.

У відповідності до частини 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційна скарга Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки скаржником не надано доказів сплати судового збору, натомість Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заявлено клопотання про відстрочку сплати судового збору до прийняття рішення судом касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 8 Закону України передбачено можливість відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, однак лише за вичерпних умов, а саме приписами цієї статті визначено суб'єктів оскарження щодо яких можна здійснити відстрочення та розстрочення сплати судового збору.

У господарському процесі зазначені вимоги статті можна застосувати лише до позивача - фізичної особи, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Оскільки скаржник є юридичною особою, то у відповідності до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд не може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлено 1 розмір мінімальної заробітної плати (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня установлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 600 грн.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документа, що підтверджує доплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 1600 грн., на реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Суд також вважає за необхідне звернути увагу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Крім того, до касаційної скарги Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не додано доказів надсилання копії касаційної скарги іншим учасникам справи.

Положеннями статті 291 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

З додатків до касаційної скарги вбачається, що заявником касаційної скарги в порушення вимог вищезазначеної статті не надано доказів надіслання копії касаційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи №905/1436/15, оскільки надані оригінали фіскальних чеків відділення поштового зв'язку від 11 жовтня 2017 року не є належними доказами в розуміння приписів ст. 291 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 25.09.2017 року та на ухвалу Господарського суду Донецької області від 09.08.2017 року у справі № 905/1436/15 залишити без руху.

2. Надати Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, який становить 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

3. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб: надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

4. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач О. Баранець