РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2018Справа № 910/18797/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., при секретарі судового засідання Коноплянко Л.В., розглянувши господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (04060, м.Київ, вул.М.Берлінського, 15)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДІС ГРУП" (04211, м.Київ, вул.Лайоша Гавро, 1)

про стягнення 12 757,33 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пуляєва Ю.Д. за дов.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" звернулось до Господарського суду міста Києва із вказаним позовом, про стягнення 11 021,29 грн. основного боргу, 1455,25 грн. інфляційних втрат, 280,79 грн. три відсотків річних, у зв'язку із неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕДІС ГРУП" зобов'язань з оплати житлово-комунальних послуг по договору № 954/02/16 від 09.02.2016 року про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території.

Ухвалою суду від 17.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18797/17, розгляд справи призначено на 05.12.2017.

05.12.2017 через відділ діловодства суду представником позивача подано клопотання про збільшення позовних вимог, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача 14 849,97 грн. основного боргу, 1922,33 грн. інфляційних втрат, 416,37 грн. три відсотки річних. Клопотання прийняте судом до розгляду.

Ухвалою суду від 05.12.2017 продовжено строк розгляду спору, розгляд справи відкладено на 16.01.2018.

Ухвалою суду від 16.01.2018 у зв'язку із набранням чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, справу вирішено розглядати за правилами загального провадження, підготовче засідання призначено на 13.02.2018.

Ухвалою суду від 13.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.03.2018.

У судовому засіданні 01.03.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не подав, участь свого представника у засіданні суду не забезпечив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Ухвала суду від 13.02.2018 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, повернена з адреси відповідача із зазначенням причини повернення "неповна адреса".

Враховуючи викладене, відповідач вважається належно повідомленим про розгляд справи, тому суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті, та вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України

У судовому засіданні 01.03.2018 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступних підстав.

З наданих матеріалів судом встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕДІС ГРУП" (надалі відповідач) належить на праві власності нежитлові приміщення з № 1 по № 14 (група приміщень № 227), загальною площею 173,4 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Лайоша Гавро (Йорданська), 1, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Правління забудовника ПАТ "ХК "Київміськбуд" Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (надалі позивач) визначено обслуговуючою організацією житлового будинку № 1 по вул. Йорданській місті Києві (протокол №29 від 15.08.2012р.) та передано на обслуговування та експлуатацію згідно акту приймання - передачі від 01.10.2012.

Вказані обставини підтверджуються Витягом № 3 з протоколу засідання Правління ПАТ "ХК "Київміськбуд" № 29 від 15.08.2012 та Актом приймання-передачі на баланс обслуговування житлового будинку , копії яких долучені до справи.

09.02.2016 між позивачем (постачальник за договором) та відповідачем (споживач) був укладений договір № 954/02/16 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно п.1.1 якого сторони визначили, позивач надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території по нежитловому приміщенню № 227 по вул. Л.Гавро, 1 в м. Києві, загальною площею 173,4 кв.м.

Відповідно до умов п.1.1.2, відповідач відшкодовує позивачу варіть спожитих комунальних послуг, а саме водопостачання нежитлового приміщення № 227 в будинку по вул. Л.Гавро, 1 в м. Києві.

Відповідно до п. 1.2 договору відповідач сплачує вартість наданих послуг, до яких входить плата за вивіз твердих побутових відходів, згідно розрахунку, який є невід'ємним додатком №1 до договору.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційних послуг) здійснюється щомісячно не пізніше 3 числа поточного місяця в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів у розмірі 100% передоплати обумовленої додатком №1. За перший місяць надання послуг передоплата здійснюється на розрахунковий рахунок позивача, протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору.

У п. 2.2.1 договору сторони передбачили обов'язок відповідача сплачувати за надані послуги не пізніше трьох днів з дати отримання рахунку, але не пізніше 3 числа наступного місяця, незалежно від наслідків фінансових результатів своєї господарської діяльності. Отримати рахунок у позивача є обов'язком відповідача, не своєчасне отримання рахунку не звільняє відповідача від зобов'язання своєчасної оплати.

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору № 954/02/16 від 09.02.2016 не сплатив позивачу вартість наданих послуг в сумі 14 849,97 за період з лютого 2016 року по жовтень 2017 року включно ( з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямовані на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством; утримання будинків і прибудинкових територій - це господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що залежно від функціонування призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, : вслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з утримання г; линком, спорудою або групою будинків (балансоутримання укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, г; линків, споруд, (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 частиною 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено зобов'язання споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Внаслідок укладення Договору № 954/02/16 про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 09.02.2016 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт надання послуг по договору за період з лютого 2016 року по 31.10.2017р. на суму 14 849,97 грн. відповідачем не спростований.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми, у т.ч. у визначені строки, суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати вартості отриманих послуг за договором підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 14 849,97 грн.

За прострочення виконання зобов'язань по договору позивачем нараховано до стягнення з відповідача, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, 1922,33 грн. інфляційних втрат, 416,37 грн. три відсотки річних за період з лютого 2016 по жовтень 2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд, з урахуванням умов договору, дійшов висновку про обґрунтованість стягнення 1922,33 грн. інфляційних втрат, 416,37 грн. три відсотки річних в межах заявлених сум.

Відповідач письмового відзиву на позов та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин та підтвердження наявності обставин звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару в розумінні норм чинного законодавства України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕДІС ГРУП" (04211, м.Київ, вул.Лайоша Гавро, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (04060, м.Київ, вул.М.Берлінського, 15, ) 14 849 (чотирнадцять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 97 коп. основного боргу, 1922 (одну тисячу дев'ятсот двадцять дві) грн. 33 коп. інфляційних втрат, 416 (чотириста шістнадцять) грн. 37 коп. 3% річних, 1600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.03.2018.

Суддя О.М.Ярмак