донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.02.2018р. справа №908/410/17

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняСгара Е.В Гези Т.Д, Мартюхіної Н.О. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача: від третьої особи:не прибув не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від28.11.2017
у справі№908/410/17 (головуючий суддя Дроздова С.С., судді Смірнов О.Г., Боєва О.С.)
за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Запоріжжя
до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_5, с. Веселе Запорізької області
простягнення суми матеріальної шкоди в розмірі 908072 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17:

- задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя, Токмацький район, Запорізька область;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро" (71770 Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. 50 років Жовтня, буд. 15, ) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (69096 м. Запоріжжя, вул. Гребельна, 2, , р/р 4819 в філії ПАТ "Укрексімбанк" м. Запоріжжя, МФО 322312) 908 072 (дев'ятсот вісім тисяч сімдесят дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, 13 621 (тринадцять тисяч шістсот двадцять одна) грн. 08 коп. судового збору.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя Запорізької області звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду прийнято із порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Зазначив, що оскаржуване рішення прийнято на користь юридичної особи в особі відокремленого підрозділу, цивільні права якої щодо захисту порушених прав, не підтверджені належним чином. Вважає, що на момент пред'явлення позову щодо стягнення матеріальної шкоди, позивачем вже були понесені реальні збитки, пов'язані із здійсненням аварійно-відновлювальних робіт, що підтверджується договором підряду №20-4/3956-16 від 19.10.2016р., сума яких згідно договірної ціни складає 538 811, 22 грн., в тому числі вартість аварійно-відновлювальних робіт у розмірі 326 431, 16 грн. та вартість матеріалів ( в тому числі опори) у розмірі 212 380, 06 грн. Також вважає, що оцінка пошкодженого майна була проведена суб'єктом оціночної діяльності, обраного з порушенням тендерної процедури, оскільки торги були проведені 29.06.2016р., тобто за два місяці до аварії в результаті якої була пошкоджена опора, у зв'язку із чим у суб'єкта оціночної діяльності не було повноважень здійснювати дії щодо оцінки державного майна.

В судовому засіданні 19.02.2018р. було оголошено перерву до 26.02.2018р. о 11:50 год.

Позивач у судове засідання 26.02.2018р. не прибув, причини неявки не повідомив.

В процесі розгляду апеляційної скарги позивач надав відзив на апеляційну скаргу, яким заперечив проти її задоволення. Зазначив про безпідставність доводів апелянта стосовно прийняття оскаржуваного рішення на користь неналежного позивача з порушенням процедури його процесуального правонаступництва, оскільки рішення господарського суду Запорізької області від 21.11.2017р. по справі №908/410/17 ухвалено на користь юридичної особи - Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго". Вважає, що визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди суб'єкту господарювання з державною часткою в статутному капіталі шляхом проведення незалежної оцінки - є єдиним встановленим законодавством механізм визначення розміру збитків державному підприємству. Крім того, зазначив, що суб'єкт оціночної діяльності був обраний для розрахунку суми збитків не лише для окремого випадку заподіяння шкоди, а для визначення розміру збитків протягом всього 2016 року.

Також позивач надав письмові пояснення у справі, якими повідомив, що згідно статутної діяльності державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" забезпечує стійкість Об'єднаної енергетичної системи України (ОЕС України), запобігає порушенням нормальному режиму роботи ОЕС України і аваріям системного значення, ліквідації аварій з найменшими втратами для держави. Для оперативного усунення наслідків аварій та мінімізації втрат для держави у позивача в наявності постійно існує аварійний запас матеріалів, придбаних в різний час, вартість якого визначається на підставі первинних документів згідно бухгалтерського обліку.

Відповідач у судове засідання 26.02.2018р. не прибув, причини неявки не повідомив. Через канцелярію суду надав заперечення на письмові пояснення позивача, якими наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Зазначив, що позивачем безпідставно не були надані оцінювачу бухгалтерські документи, що підтверджують вже понесені витрати для відновлення пошкодженого майна. Вважає, що при проведенні оцінки реальних збитків повинні були застосовані норми ст. 22 Цивільного кодексу України, яка розрізняє реальні збитки як такі які особа мусить зробити, та які особа вже зробила для відновлення пошкодженого майна. Крім того, зазначив, що залишена у позивача та оприбуткована ним пошкоджена опора, як брухт чорного металу в кількості 11202 кг. є товаром та має ринкову вартість, за рахунок якої фактично зменшується сума збитків.

Третя особа у судове засідання 26.02.2018р. не прибула. В процесі розгляду апеляційної скарги надала клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке було розглянуто та задоволено судом.

Крім того, третя особа надала відзив на апеляційну скарг, яким зазначила, що ДТП було скоєно під час тимчасової втрати свідомості, у зв'язку із чим остання не вважає себе винною у нанесенні матеріальної шкоди позивачу.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. №2147-VIII (який набув чинності 15.12.2017р.) були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу (п. 9 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у Господарському процесуальному кодексу України, в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2016 р. о 03-05 годині на полі біля 5 км.+360 м. а/д Токмак с. Веселе ОСОБА_5 керував трактором JOHNDEERE м/з НОМЕР_1, заснув за кермом, внаслідок чого здійснив наїзд на проміжну опору 750 КВ «Запорізька АЕС-Південно Донбаська», в результаті ДТП трактор та опора механічно пошкоджені.

Вищевказаний факт підтверджуються довідкою про дорожньо-транспортну пригоду №997154 та встановлено в постанові Токмацького районного суду Запорізької області від 14.09.2016р. №328/3147/16-п

Крім того, постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 14.09.2016р. №328/3147/16-п, визнано винним ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Згідно довідки ВП "Запорізьких магістральних електричних мереж" ДП "НЕК "Укренерго" № 06/1559 від 12.09.2016 р. на балансі ВП "Запорізьких магістральних електричних мереж" ДП "НЕК "Укренерго" обліковується ПЛ-750кВ Запорізька АЕС-Південнодонбаська (опора № 336) інв. № 31248. Дата вводу в експлуатацію - квітень 1990 року.

Відповідно до листа Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області №25-10/02 від 25.10.2016р. джерело підвищеної небезпеки - трактор JOHNDEERE 8335R, 2012 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро".

Відповідно до "Звіту з незалежної оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" склали 906 372 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ.

З огляду на вищевикладені обставини, Державне підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу «Запорізькі магістральні електричні мережі» звернулось до місцевого господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя Запорізької області про стягнення суми матеріальної шкоди в розмірі 908 072 грн. з яких:

- 906 372 грн. - розмір шкоди, спричинений пошкодженню проміжної металевої опори №336 типу ПП-750-5А;

- 1200 грн. витрати, пов'язані із проведенням оцінки пошкодженого майна, за наслідками якої складено "Звіт з незалежної оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. №31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" від 16.11.2016р.;

- 500 грн. - витрати, пов'язані із рецензуванням "Звіту з незалежної оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" від 16.11.2016р.

При розгляді вищевказаних позовних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в ст.1166 Цивільного кодексу України, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, для застосування такої міри відповідальності як стягнення шкоди (збитків) необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, шкоди (збитків), причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та шкодою (збитками), вини. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вже зазначалось вище, 21.08.2016р. у результаті наїзду джерелом підвищеної небезпеки - трактором JOHN DEERE, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5, було механічно пошкоджено проміжну металеву опору №336 типу ПП750-5А повітряної лінії 750кВ «Запорізька АЕС-Південнодонбаська», яка перебуває на балансі відокремленого підрозділу «Запорізькі магістральні електричні мережі» Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 14.09.2016р. №328/3147/16-п, ОСОБА_5 визнано винним у пошкодженні проміжної металевої опори №336 типу ПП750-5А повітряної лінії 750кВ «Запорізька АЕС-Південнодонбаська».

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5 в період з 01.10.2009р. по 28.09.2016р. перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", працюючи трактористом-машинистом. Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро"№ 48-к від 28.09.2016 р. ОСОБА_5 звільнено з посади за власним бажанням.

Таким чином, на момент пошкодження проміжної металевої опори №336 типу ПП750-5А повітряної лінії 750кВ «Запорізька АЕС-Південнодонбаська» в результаті наїзду джерелом підвищеної небезпеки - трактором JOHN DEERE, номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_5 перебував в трудових відносинах із Товариством з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро" та виконував свої трудові обов'язки, що в силу положень ст. 1172 Цивільного кодексу України зумовлює виникненню саме у відповідача обов'язку відшкодовувати шкоду, завдану його працівником.

При цьому, матеріали справи свідчать, що відповідач не заперечує проти наведених вище обставин.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ДП "НЕК "Укренерго" є держаним унітарним підприємством електроенергетичної галузі і діє як державне комерційне підприємство, що засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України. Аналогічні відомості також містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Порядок визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 116.

Згідно п. 2 Порядку розмір збитків від знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Методика оцінки майна затверджена постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003р., відповідно до п. 104 якої встановлено, що визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах в порядку, що встановлюється Фондом державного майна.

Згідно ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав (далі-оцінка майна)-це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" суб'єктами оціночної діяльності визначено суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Отже, у відповідності до діючого законодавства, визначення розміру збитків, завданих суб'єкту господарювання з державною часткою в статутному капіталі, здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки відповідним суб'єктом оціночної діяльності, визначеного на конкурсних засадах.

Пунктом 105 Методики оцінки майна визначено, що дата оцінки визначається з урахуванням положень частини третьої статті 225 Господарського кодексу України, відповідно до якої під час визначення розміру збитків враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі коли вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Згідно п. 107 Методики незалежна оцінка збитків проводиться із застосуванням оціночних процедур будь-якого з методичних підходів та їх поєднання, які найбільш повно відповідають меті оцінки, з урахуванням вимог статті 22 Цивільного кодексу України. Обґрунтування застосування методичних підходів та окремих оціночних процедур у процесі оцінки зазначається у звіті про оцінку збитків

Відповідно до п. 108 Методики оцінки майна у разі неможливості фізичного відновлення пошкодженого майна або коли вартість його відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу його складових, які зазнали пошкодження, та знос, що не підлягає усуненню під час ремонту, в сумі не меншій за ринкову вартість такого майна до завдання майнової шкоди, розмір реальних збитків дорівнює ринковій вартості неспеціалізованого майна, визначеній із застосуванням порівняльного та (або) дохідного підходів, або залишковій вартості відтворення (заміщення) спеціалізованого майна, визначеній із застосуванням витратного підходу, виходячи з його стану до розкрадання, нестачі, знищення, псування. За умови повернення пошкодженого майна особі, якій завдано збитків, розмір реальних збитків дорівнює вартості такого майна, визначеній на дату оцінки з урахуванням його стану до розкрадання, нестачі, знищення, псування, зменшеній на вартість пошкодженого майна, визначену з урахуванням його стану після розкрадання, нестачі, знищення, псування.

Відповідно до "Звіту з незалежної оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" від 16.11.2016р. (далі - Звіт з оцінки майна) склали 906 372 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ.

Вищевказана сума шкоди в сумі 906 372 грн. включає в себе наступні складові:

- 555 758, 57 грн. - вартість заміщення складових, що підлягають заміні із врахуванням коефіцієнту накопиченого зносу в розмірі 0,536% та ПДВ;

- 24 182,51 грн. - витрати з демонтажу пошкодженої опори з ПДВ;

- 326 431, 15 грн. - роботи, які виконувалися підрядними особами з ПДВ.

Як вбачається із Звіту з оцінки майна, останній складено із врахуванням ринкової вартості заміщення складових, що підлягають заміні.

Рецензією від 07.12.2016р. на «Звіт з незалежної оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А» зазначено, що вказаний звіт у цілому відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але має незначені недоліки, що не вплинули на достовірність оцінки.

Крім вищевказаного Звіту з оцінки майна та рецензії, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А", в підтвердження витрачених позивачем сум на відновлення опори надано договір підряду № 20-4/3956-16 від 19.10.2016 р., укладений між ДП "НЕК "Укренерго" (далі - замовник) та ТОВ "СТРУКТУМ" (далі - підрядник).

За умовами п.1.1. договору підряду №20-4/3956-16 від 19.10.2016р. підрядник зобов'язується у 2016 році виконати роботи, які зазначені в п. 1.2 вказаного договору, а замовник прийняти і оплатити виконані роботи.

Ціна цього Договору складається із загальної вартості робіт за цим Договором згідно договірної ціни (Додаток №1 до цього договору) та становить 326 431,16 грн. (триста двадцять шість тисяч чотириста тридцять одна гри. 16 кок.), у т.ч. ПДВ (20%) - 54 405,19 грн. Роботи, що є предметом, цього договору, виконуються з використанням матеріалів і обладнання Замовника на загальну суму 212 380,06 грн., з тому числі ПДВ (20%) - 35 396,68 грн. (п.3.1. договору підряду).

Відповідно до п.6.1.3. договору підряду, замовник зобов'язаний надати підряднику за актом приймання-передачі: опора металева ПП-750-5А, фундамент ФК 4-07 (2шт), затискач 2 клиновий до канату 22,5 (4 шт.), трос сталевий 22,5 мм Г-В-С-Н-1670 - 320 м., зажим РС-24,0-1А-5шт., ізолятори ПС-120Б (72 шт.).

Договірна ціна на аварійно-відновлювальної роботи на ПЛ 750 кв. Запорізька АЕС-Південнодонбаська, а саме роботи з встановлення однієї проміжної металевої опори № 336 типу ПП-750-5А (інв. № 31248), здійсненого у 2016 році (додаток №1 до договору № 20-4/3956-16 від 19.10.2016 р.). склала 538 811 грн. 22 коп.

Згідно кошторису витрат на аварійно-відновлювальні роботи на ПЛ-750 кВ Запорізька АЕС - Південнодонбаська через падіння проміжної опори №336 типу ПП-750-5А, затвердженого 25.10.2016р., позивачем понесені наступні витрати:

- 212 380,06 грн. - вартість використаних матеріалів з ПДВ;

- 24 182, 51 грн. - витрати з демонтажу пошкодженої опори з ПДВ;

- 326 431,15 грн. - роботи, які виконувались підрядним способом на підставі договору підряду №20-4/3956-16 від 19.10.2016р.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, вартість використаних матеріалів (зокрема опори ПП-750-5А), що містяться в кошторисі витрат від 25.10.2016р. зазначена, виходячи з їх балансової вартості, а не ринкової ціни на момент пошкодження проміжної опори.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За наведених вище обставин, з огляду на той факт, що Звіт з оцінки майна проведено із врахуванням ринкової вартості заміщення складових, що підлягають заміні, враховуючи, той факт, що визначення розміру шкоди завданої державному підприємству здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки в силу вимог постанови Кабінету Міністрів України № 116 від 22.01.1996р. та Методики з оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 № 1891, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що розмір шкоди в сумі 906 372 грн. 00 коп. є обґрунтованим, арифметично вірним та таким, що підлягає стягненню на користь позивача.

При цьому, судова колегія апеляційної інстанції зазначає про наявність всіх елементів складу правопорушення із яким діюче законодавство пов'язує стягнення шкоди (збитків).

Крім того, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро":

- витрати, пов'язані із проведенням оцінки пошкодженого майна, за наслідками якої складено Звіт з незалежною оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. №31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" від 16.11.2016р. в сумі 1200 грн.;

- витрати, пов'язані із рецензуванням Звіту з незалежною оцінки майна, реальні збитки, завдані ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" в результаті пошкодження об'єкта нерухомого майна інв. № 31248 "Проміжна металева опора № 336 типу ПП-750-5А" від 16.11.2016р. в сумі 500 грн.

З цього приводу колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим зокрема в разі визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Як вже зазначалось вище, порядок визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 116.

Згідно п. 2 Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 116., розмір збитків від знищення (псування) матеріальних цінностей визначається шляхом проведення незалежної оцінки відповідно до національних стандартів оцінки. У разі визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, розмір збитків визначається відповідно до Методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 103 Методики оцінки майна положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб'єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі (далі - особа, якій завдано збитків), у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення, псування майна.

Визначення розміру збитків здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки. У разі коли державний орган або орган місцевого самоврядування є замовником проведення такої оцінки, виконавець оцінки обирається на конкурсних засадах в порядку, що встановлюється Фондом державного майна (п. 104 Методики оцінки майна).

Згідно ч.ч. 1,3 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб'єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна). Рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), якщо зазначена оцінка погоджується, затверджується або приймається органом державної влади або органом місцевого самоврядування, є обов'язковим.

Факт понесення позивачем витрат на проведення оцінки майна та рецензування звіту, складеного за наслідками проведення такої оцінки підтверджується наявними в матеріалах справи документами, а саме: актом здачі-приймання послуг №27/986-16 від 28.11.2016р., рахунком Української універсальної біржі від 30.11.2016р. на суму 1200 грн., актом №27/1014-16 прийому-передачі робіт (послуг) по рецензуванню Звіту з незалежної оцінки майна від 12.12.2016р., рахунком-фактурою від 09.11.2016р. на суму 500 грн., платіжним дорученням №3998 від 14.12.2016р. на суму 1200 грн., платіжним дорученням №3995 від 14.12.2016р. на суму 289, 90 грн., платіжним дорученням №3994 від 14.12.2016р. на суму 210,10 грн., договором №20-6/3620-16 про надання послуг з незалежної оцінки від 12.09.2016р.

Враховуючи наведене, з огляду на той факт, що в силу вимог діючого законодавства розмір збитків від знищення (псування) матеріальних цінностей, завданих державному підприємству, визначається шляхом проведення незалежної оцінки, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції, щодо стягнення витрат, пов'язаних із проведенням оцінки пошкодженого майна в сумі 1200 грн. та витрат на її рецензування в сумі 500 грн.

Посилання апелянта, що розмір шкоди, визначений суб'єктом оціночної діяльності є невірним, з огляду на той факт, що на момент пред'явлення позову щодо стягнення матеріальної шкоди, позивачем вже були понесені реальні збитки, пов'язані із здійсненням аварійно-відновлювальних робіт, що підтверджується договором підряду №20-4/3956-16 від 19.10.2016р., сума яких згідно договірної ціни складає 538 811,22 грн. не приймаються колегією суддів апеляційного господарського суду, враховуючи наступне.

Дійсно, як вбачається із матеріалів справи та підтверджується позивачем, проміжна металева опора типу ПП-750-5А", яка зазнала пошкоджень внаслідок дій працівника відповідача, на момент звернення до суду із позовом, вже була відновлена шляхом встановлення нової опори.

В той же час, вартість заміни пошкодженої металевої опори типу ПП-750-5А" на нову, була сформована Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" виходячи із первинних документів бухгалтерського обліку .

Так, позивачем було зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави» від 04.03.2015р. №83, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" входить в перелік підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно статутної діяльності Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" забезпечує стійкість Об'єднаної енергетичної системи України (ОЕС України), запобігає порушенням нормальному режиму роботи ОЕС України і аваріям системного значення, ліквідації аварій з найменшими втратами для держави. Для оперативного усунення наслідків аварій та мінімізації втрат для держави у позивача в наявності постійно існує аварійний запас матеріалів, придбаних в різний час, вартість якого визначається на підставі первинних документів бухгалтерського обліку.

Як вже зазначалось вище, розмір шкоди, завданих майну державного підприємства визначається шляхом проведення незалежної оцінки. При цьому, оцінка з визначення вартості матеріалів, що необхідні для відновлення пошкодженого майна, проводиться виходячи з цін, які є чинними на дату складання такої оцінки. В той же час, чинним законодавством не передбачено визначення розміру шкоди виключно на підставі первинних бухгалтерських документів.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки позивача, фактична вартість матеріалів, якими поповнений аварійний запас ДП «НЕК «Укренерго» після проведення АВР на ПЛ 750 кВ Запорізька АЕС - Південнодонбаська через падіння проміжної опори №336 типу ПП-750-5А складає 789 526, 98 грн..

За таких обставин, застосування ринкових цін до матеріалів, якими були поповнено аварійний запас позивача, із врахуванням витрат з демонтажу пошкодженої опори в сумі 24 182,51 грн. та підрядних робіт із її установки на підставі договору підряду №20-4/3956-16 від 19.10.2016р. в сумі 326 431,16 грн. перевищує заявлену в позові до стягнення суму шкоди.

Що стосується посилань апелянта на той факт, що суб'єктом оціночної діяльності під час складання Звіту з оцінки майна невірно взято за основу вартості опори типу ПП-750-5А в сумі 918 000 грн., з огляду на наявність в системі Публічних закупівель Prozorro відомостей, що вартість аналогічної опори металевої оцинкованої типу ПП 750-5 станом на жовтень 2016р. складає 568 800 грн., не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки ці опори є відмінними одна від іншої за найменуванням та технічними характеристиками.

Доводи апелянта, що оцінка пошкодженого майна була проведена суб'єктом оціночної діяльності, обраного з порушенням тендерної процедури, оскільки торги були проведені 29.06.2016р., тобто за два місяці до аварії в результаті якої була пошкоджена опора, у зв'язку із чим у суб'єкта оціночної діяльності не було повноважень здійснювати дії щодо оцінки державного майна, не приймаються апеляційним господарським судом, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що з метою визначення суми збитків, позивачем у 2016 році було проведено конкурс з відбору суб'єкта оціночної діяльності, переможцем якого стала Українська універсальна біржа, що підтверджується протоколом № 1 засідання тендерного комітету щодо організації проведення відкритих торгів від 29.06.2016 р. та протоколом № 4 розгляду тендерних пропозицій від 23.08.2016 р.

В подальшому, між позивачем та Українською універсальною біржою було укладено договір №20-6/3620-16 від 12.09.2016р. про надання послуг з незалежної оцінки, згідно п. 9.1 якого строк дії договору встановлено з 12.09.2016р. до 31.01.2017р.

За таких обставин, позивачем було обрано суб'єкта оціночної діяльності не для одноразового проведення оцінки, а на довготривалий термін, що не суперечить вимогам чинного законодавства та не є підставою для визнання вищевказаної процедури щодо обрання суб'єкту оціночної діяльності незаконною.

Інших підстав незаконності обрання позивачем суб'єкта оцінювача - Української універсальної біржі відповідачем не зазначено, у зв'язку із чим апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відсутності підстав вважати вищевказану тендерну процедуру з відбору суб'єктом оціночної діяльності Українську універсальну біржу незаконною, а Звіт з оцінки майна неналежним доказом.

Що стосується доводів апелянта стосовно прийняття оскаржуваного рішення на користь неналежного позивача з порушенням процедури його процесуального правонаступництва, судова колегія апеляційної інстанції виходить з наступного.

Матеріали справи свідчать, що позивач під час розгляду справи в суді першої інстанції заявив клопотання, яким просив змінити реквізити позивача, зазначивши останнім - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

В обґрунтування вищевказаного клопотання покладено те, що на підставі наказів ДП «НЕК «Укренерго» №35 від 20.01.2017р. «Про оптимізацію роботи відокремлених підрозділів» та №173 від 26.05.2017 р. «Про припинення відокремлених підрозділів» - Відокремлений підрозділ «Запорізькі магістральні електричні мережі», м. Запоріжжя, було припинено та знято з обліку (лист ДП «НЕК «Укренерго» від 04.10.2017 р. № 01/11043) з передачею його майна на баланс відокремленого підрозділу «Дніпровська електроенергетична система» Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Згідно ст. 21 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент прийняття рішення судом першої інстанції) позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент прийняття рішення судом першої інстанції) підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч.1 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Статтею 95 Цивільного кодексу України передбачено, що філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Як вбачається із матеріалів справи та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ані відокремлений підрозділ «Запорізькі магістральні електричні мережі, ані відокремлений підрозділ «Дніпровська електроенергетична система» не є юридичними особами, а є (були) відокремленими підрозділами юридичної особи - Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

За таких обставин, рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17 прийнято саме на користь юридичної особи - Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система".

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення вищевказаного клопотання про заміну позивача.

Посилання апелянта, що розмір заявленої до стягнення шкоди повинен бути зменшений на залишкову вартість пошкодженої опори (у вигляді брухту чорного металу) не приймаються колегією суддів апеляційного господарського суду, оскільки в Звіті з оцінки майна оцінювачем було визначено залишкову вартість пошкодженого майна шляхом застосування до вартості останнього коефіцієнту накопиченого зносу, що цілком відповідає положенням Методики оцінки майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1891 від 10.12.2003р., Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. №1440 та Національного стандарту №2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004р.

Також судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що відповідач не погоджуючись із окремими розрахунками заявленої до стягнення суми матеріальної шкоди, не надав ані в суді першої інстанції, ані апеляційному господарському суду, іншого звіту оцінки майна чи контррозрахунку позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська енергетична система" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро" про стягнення матеріальної шкоди в сумі 908 072 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі, про що було вірно зазначено місцевим господарським судом.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Геолан-Агро", с. Запоріжжя Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2017р. по справі №908/410/17 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України протягом 20 днів з дня складання її повного тексту.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено 27.02.2018р.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

Н.О. Мартюхіна