ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9970/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панна С.П. за участю секретаря судового засідання Кривулько Я.М.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-2", 51934, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Медична, 33/1.

до Комунального підприємства Кам'янської (Дніпродзержинської) міської ради "ЗЕЛЕНБУД", 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Широка, 92.

про стягнення 76096,98 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УТБ-2" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства Кам'янської (Дніпродзержинської) міської ради "ЗЕЛЕНБУД" про стягнення суми боргу у розмірі 65200,00 грн., пені за прострочені платежі у розмірі 10310,03 грн., 3% річних у розмірі 586,95 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору про надання транспортних послуг № 15/05-1 від 15.05.2017 року в частині розрахунку за надані послуги.

Відповідач у судові засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, витребуваних судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №739, №268, №037 та №980 які містяться в матеріалах справи).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У відповідності до вимог ст. 233 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «УТБ-2» (Виконавець) та КП Камянської міської ради Зеленбуд (Замовник) було укладено Договір № 15/05-1 про надання транспортних послуг.

Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець взяв на себе зобовязання надати Замовнику транспортні послуги, а Замовник зобовязався своєчасно здійснити оплату за надані послуги.

У відповідності до Договору, сторонами було досягнуто згоди щодо вартості транспортних послуг, яка відповідно до п. 3.1. Договору складає 400 грн./машино-година (у тому числі 20 % ПДВ та вартість ПММ).

Пунктами 3.2., 4.1. Договору передбачено, що здача приймання наданих послуг оформлюється відповідним актом приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг), згідно якого проводиться оплата наданих послуг за рахунок коштів Замовник.

Остаточна оплата вартості послуг здійснюється на підставі Актів приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) підписаних сторонами договору (п.4.5. договору).

Згідно п.6.1 договору строк дії його до 31.12.2017 року.

Позивачем за Договором були наданні транспортні послуги внаслідок чого, між Сторонами були підписані акти надання послуг: № 122 від 22 травня 2017 року на суму 51 000,00 грн.; № 134 від 26 травня 2017 року на суму 51 000,00 грн.; № 136 від 26 травня 2017 року на суму 600,00 грн.; № 139 від 31 травня 2017 року на суму 23 200,00 грн. із зобовязанням оплатити їх на умовах, визначених у Договорі, а саме на протязі 10 банківських днів з дати підписання сторонами актів виконаних робіт, згідно рахунку Виконавця.

Загальна сума наданих послуг по Договору з надання транспортних послуг становить 125 800,00 грн.

В свою чергу Замовник частково оплатив рахунки Виконавця у відповідності до актів надання послуг: № 9 від 31.05.2017 на суму 20 000,00 грн., № 1764 від 01.06.2017 року на суму 10 000,00 грн., № 1820 від 06.07.2017 року на суму 600,00 грн., № 48 від 12.07.2017 року на суму 30 000,00 грн., всього 60 600,00 грн., що підтверджується виписками з банку по рахунку позивача.

Згідно актів виконаних робіт та враховуючи отримані кошти, заборгованість відповідача перед позивачем становить 65 200,00 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відносно стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 10310,03 грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Договором № 15/05-1 про надання транспортних послуг від 15.05.17 р. не встановлено розмір пені, яка підлягає стягненню у разі порушення замовником строків оплати за надані транспорті послуги.

Законодавство України не визначає розміру пені, який підлягає стягненню із суб'єкта господарських правовідносин за порушення ним господарського зобов'язання, у випадку, якщо це питання договором не регулюється. Оскільки розмір пені за порушення відповідачем зобов'язання не встановлено договором, то її стягнення неможливе, а тому в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені слід відмовити.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити борг з врахуванням встановлених індексів інфляції, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Як роз'яснено у п. 4.1. Постанови Пленуму № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов'язання.

Позивчем заявлено до стягнення 3% річних за період з 16.06.2017 року по 19.09.2017 року в розмірі 586,95 грн., яку суд вирішив обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Кам'янської (Дніпродзержинської) міської ради "ЗЕЛЕНБУД", 51931, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Широка, 92, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УТБ-2", 51934, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, вул. Медична, 33/1, ) основну заборгованість в розмірі 65200,00 грн., розмір 3% річних в сумі 586,95 грн., судовий збір в розмірі 1383,22 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.03.2018 року.

Суддя ОСОБА_1