ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" лютого 2018 р. м. Київ Справа № 911/3424/17

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа"

до Фізичної особи-підприємця Свирдюк Ганни Олексіївни

про стягнення 15600,00 грн.

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: Білянцева А.Б. (довіреність № 14 від 17.01.2018 року);

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області звернулось Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" із позовом до Фізичної особи-підприємця Свирдюк Ганни Олексіївни про стягнення 15600,00 грн. з яких 12161,18 грн. основного боргу, 1545,97 грн. пені, 366,71 грн. 3 % річних та 1093,61 грн. інфляційних.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що на виконання умов Договору на постачання та споживання теплової енергії № 1245 від 01.09.2008 року надав відповідачу послуги з опалення та підігріву холодної води на загальну суму 12161,18 грн. згідно Актів приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії: за жовтень 2016 року на суму 623,26 грн., за листопад 2016 року на суму 2829,80 грн., за січень 2017 року на суму 2744,77 грн., за березень 2017 року на суму 5983,36 грн., проте відповідач за отримані послуги своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість в сумі 12161,18 грн. та, відповідно, у позивача виникло право на нарахування відповідачу передбачених законом та договором санкцій.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.11.2017 року порушено провадження у справі № 911/3424/17 та призначено справу до розгляду на 18.12.2017 року.

18.12.2017 року від позивача надійшли письмові пояснення по справі в частині надіслання відповідачу та підписання Акту звірки взаєморозрахунків по спірному Договорі, до яких додано уточнені обґрунтовані розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних окремо по кожному спірному Акту приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії, згідно з якими позивач фактично зменшуючи позовні вимоги просить суд стягнути з відповідача 15321,79 грн. з яких 12161,18 грн. основного боргу, 1786,74 грн. пені, 280,26 грн. 3 % річних та 1093,61 грн. інфляційних.

У зв'язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному розгляд справи 18.12.2017 року не відбувся.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Підпунктом 9 п. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147VІІІ, чинної з 15.12.2017 року, загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

З огляду на обсяг та зміст позовних вимог у справі № 911/3424/17, господарський суд дійшов висновку, що справу № 911/3424/17 слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

У зв'язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 27.12.2017 року справу № 911/3424/17 призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначено на 29.01.2018 року.

В судовому засіданні 29.01.2018 року представник позивача зазначив, що позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримує з врахуванням поданих 18.12.2017 року уточнених розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних по кожному спірному Акту приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії окремо.

Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані всі наявні докази в підтвердження викладеного на які він посилається у позові.

Представник відповідача в судове засідання 29.01.2018 року не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 21.11.2017 року не виконав.

Враховуючи те, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, суд ухвалою від 29.01.2018 року закрив підготовче провадження у справі № 911/3424/17 та призначив справу № 911/3424/17 до судового розгляду по суті на 05.02.2018 року.

В судовому засіданні 05.02.2018 року представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги з врахуванням поданих 18.12.2017 року розрахунків пені, 3 % річних та інфляційних.

В судове засідання 05.02.2018 року, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з'явився, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, уповноваженого представника не направив, відзиву на позов не надав.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У звязку з чим, в судовому засіданні 05.02.2018 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.09.2008 року між Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" (далі- Теплопостачальна організація, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Свирдюк Ганною Олексіївною (далі - Споживач, відповідач) було укладено Договір № 1245 на постачання та споживання теплової енергії (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Розділу І Договору предметом цього договору є надання Споживачеві теплової енергії у вигояді опалення, підігріву води, пари, вентиляції.

Теплопостачальна організація постачає Споживачу теплову енергію, а Споживач зобов'язується прийняти на межі балансової належності з найменшими втратами та оплатити послуги теплову енергію за встановленими тарифами, у відповідності з умовами даного Договору ( п. 2 Розділу І Договору).

Ціна теплової енергії визначається за тарифами, затвердженими міськими органами самоврядування ( п. 3.1 Розділу І Договору).

Згідно з п. 2.3 Розділу ІІ Договору приймання-передача теплової енергії, поставленої Теплопостачальною організацією Споживачу, оформлюється щомісячним Актом приймання-передачі теплової енергії. Теплопостачальна організація складає та передає на адресу Споживача пакет розрахункових документів (Акт приймання- теплової енергії, рахунок-фактура - щомісячно, акт звірки взаєморозрахунків - щоквартально) в двох примірниках, по одному для кожної із сторін. Споживач зобов'язаний на протязі 3-х робочих днів після отримання пакету документів підписати, скріпити печаткою та передати на адресу Теплопостачальної організації один примірник Акту приймання-передачі, Акту звірки взаєморозрахунків або письмово надати обґрунтовані заперечення. У разі відсутності письмових заперечень акти вважаються погодженими і підлягають відображенню в бухгалтерському обліку сторін.

Акти приймання-передачі теплової енергії є підставою для проведення розрахунків (п. 2.4 Розділу ІІ Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунки за теплову енергію здійснюються за встановленими тарифами.

При наявності засобів обліку щомісячно 15 числа направляється представник Споживача до Теплопостачальної організації для оформлення Акту про використану теплову енергію згідно з Додатком № 9 (п. 6.2 Договору).

Згідно з 6.4 Договору оплата за спожиту теплову енергію здійснюється Споживачем в термін до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

При наявності заборгованості за попередні періоди, проведена Споживачем оплата першочергово зараховується в рахунок погашення боргу, який виник раніше, незалежно від призначення платежу (п. 6.5 Договору).

Цей договір набирає чинності з моменту укладення і діє в частині постачання теплової енергії протягом 1 року і вважається щорічно поновленим, якщо за місяць до закінчення його дії не надійде заява від однієї із сторін про розірвання договору, але не раніше дати закінчення опалювального періоду, а в частині проведення остаточних розрахунків - до повного здійснення останніх (п. 10.1 Договору).

Сторонами підписаний додаток № 1 до Договору "Вихідні дані для аналізу, обліку, обрахування необхідні для постачання теплової енергії", відповідно до якого назва об'єкта - промисловий магазин, адреса об'єкта: вул. Шалом Алейхема, 35, кв. 51, адреса котельні: вул. Шалом Алейхема, 33, площа об'єкта 44,5 кв.м., опалювальна площа 44,5 кв.м.

На виконання умов Договору позивач у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року здійснив відпуск теплової енергії відповідачу на загальну суму 12161,18 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за жовтень 2016 року на суму 623,26 грн., за листопад 2016 року на суму 2929,80 грн., за січень 2017 року на суму 2744,77 грн., за березень 2017 року на суму 5963,36 грн.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки-фактури: № 1245 за жовтень 2016 року на суму 623,26 грн., № 1245 за листопад 2016 року на суму 2829,80 грн., № 1245 за січень 2017 року на суму 2744,77 грн., № 1245 за березень 2017 року на суму 5963,36 грн.

Як передбачено п. 2.3 Розділу ІІ Договору позивач передав відповідачу пакет розрахункових документів погоджених сторонами в Договорі, що підтверджується відмітками у Реєстрах «р/ф, акт приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії споживачів ІІ групи госпрозрахунок» за жовтень 2016 - березень 2017 року, проте Споживач у передбачений Договором строк підписані Акти на адресу Теплопостачальної організації не повернув, письмових обґрунтованих заперечень не надав. У зв'язку з чим, Акти вважаються погодженими.

Відповідно до п. 6.4 Договору відповідач повинен був оплатити надані відповідачем послуги за Актами приймання-передачі робіт/послуг з теплової енергії за жовтень 2016 року до 15.11.2016 року, за листопад 2016 року до 15.12.2016 року, за січень 2017 року до 15.02.2017 року, за березень 2017 року до 15.04.2017 року.

Як вбачається з довідки про заборгованість за спожиту теплову енергію по спірному Договору, яка наявна в матеріалах справи, від відповідача за період з жовтня 2016 року по вересень 2017 року жодних проплат по спірним Актам не надходило.

Таким чином, за відповідачем рахується заборгованість за спірним Актами в сумі 12161,18 грн.

У зв'язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача 12161,18 основного боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно приписів ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги у жовтні-листопаді 2016 року, січні 2017 року, березні 2017 року в сумі 12161,18 грн. станом на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 12161,18 грн. підлягає задоволенню.

У зв'язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача 1786,74 грн. пені на підставі п. 6.4 Договору з яких 85,80 грн. пені по акту за жовтень 2016 року за період з 16.11.2016 року по 16.05.2017 року, 443,53 грн. пені по акту за листопад 2016 року за період з 16.12.2016 року по 16.07.2017 року, 358,17 грн. пені по акту за січень 2017 року за період з 16.02.2017 року по 16.08.2017 року, 899,24 грн. пені по акту за березень 2017 року за період з 16.03.2017 року по 16.10.2017 року, 280,26 грн. 3 % річних і 1093,61 грн. інфляційних з яких 18,79 грн. 3 % річних та 78,18 грн. інфляційних по акту за жовтень 2016 року за період з 16.11.2016 року по 17.11.2017 року, 78,37 грн. 3 % річних та 326,54 грн. інфляційних по акту за листопад 2016 року за період з 16.12.2016 року по 17.11.2017 року, 62,04 грн. 3 % річних та 253,44 грн. інфляційних по акту за січень 2017 року за період з 16.02.2017 року по 17.11.2017 року, 121,06 грн. 3 % річних та 435,45 грн. інфляційних по акту за березень 2017 року за період з 16.03.2017 року по 17.11.2017 року (згідно уточнених позовних вимог).

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Підстави та умови нарахування пені визначені у відповідному п. 6.6 Договору, зокрема, передбачено, що у разі порушення строків оплати спожитої теплової енергії, зазначених у п. 6.4 даного Договору Споживач сплачує на користь Теплопостачальної організації крім суми заборгованості, пеню за кожен день прострочення оплати в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нарахована пеня, 3 % річних та інфляційні по кожному періоду на фактичні суми заборгованості, існування яких у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано.

Враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності заборгованості відповідача та фактів прострочення платежів, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення пені, річних та інфляційних.

Однак, судом було виявлено помилки в наданих позивачем розрахунках, зокрема, помилки в періодах нарахування пені по акту за листопад 2016 року, оскільки позивач в порушення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України перевищив шестимісячний строк нарахування пені, та помилки в періодах нарахування пені, 3% та інфляційних по акту за березень 2017 року, оскільки позивач в порушення п. 6.4 Договору здійснює відповідні нарахування починаючи з березня 2017 року, тобто з місяця в якому надавались послуги, замість місяця наступного за розрахунковим, тобто з квітня 2017 року.

Судом було здійснено правильний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних, згідно з якими з відповідача підлягає стягненню 1587,43 грн. пені, 265,07 грн. 3 % річних, інфляційні підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги (уточнені) підлягають частковому задоволенню в сумі 15107,29 грн. з яких: 12161,18 грн. основного боргу, 1587,43 грн. пені, 265,07 грн. 3 % річних, 1093,61 грн. інфляційних. В решті позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (уточнених) в сумі 1577,60 грн.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Свирдюк Ганни Олексіївни (09100, АДРЕСА_2, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради "Білоцерківтепломережа" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Мережна, буд. 3, ) 12161 (дванадцять тисяч сто шістдесят один) грн. 18 коп. основного боргу, 1587 (одна тисяча п'ятсот вісімдесят сім) грн. 43 коп. пені, 265 (двісті шістдесят п'ять) грн. 07 коп. 3 % річних, 1093 (одна тисяча дев'яносто три) грн. 61 коп. інфляційних та 1577 (одна тисяча п'ятсот сімдесят сім) грн. 60 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 15.02.2018 р.

Суддя Т.П. Карпечкін