У Х В А Л А

22.02.2018 м. Київ Справа № 910/2924/14

За скаргою: публічного акціонерного товариства "УНІКОМБАНК"

на дії: відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України

про: скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405 та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

у справі № 910/2924/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА"

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМЗБУТ"

до відповідача-2: публічного акціонерного товариства "УНІКОМБАНК"

про: стягнення 14.617.761,56 грн.

Головуючий суддя Балац С.В.

суддя Ковтун С.А.

суддя Мудрий С.М.

Секретар судового засідання Кучерява О.М.

Представники:

позивача: Талибов Р.А.;

відповідача-1: не з'явилися;

відповідача-2 (скаржника): Матющенко О.В.;

відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України: Кидонь Є.В.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОХІМЗБУТ" та публічного акціонерного товариства "УНІКОМБАНК" про стягнення заборгованості в сумі 14.617.761,56 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.03.2015, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015, позовні вимоги задоволено повністю, на виконання якого 28.07.2015 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 у справі № 910/2924/14 залишено без змін.

До господарського суду надійшла скарга публічного акціонерного товариства "УНІКОМБАНК" (далі - відповідач/скаржник) на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405 та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у справі № 910/2924/14 (далі - Скарга).

Скарга мотивована тим, що враховуючи приписи Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405 має бути скасована судом.

Також скаржник просить суд скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, зареєстрований 02.09.2015 11:45:36 реєстраційний номер обтяження 11007270, внесений державним реєстратором на підставі оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.02.2018 Скаргу прийнято до розгляду. Розгляд Скарги призначено на 22.02.2018.

Положеннями частини 2 статті 341 Господарського процесуального кодексу України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Представником скаржника в судовому засіданні 22.02.2018 заявлено усне клопотання про поновлення строку для подання Скарги у зв'язку із зміною уповноваженої особи фонду на ліквідацію відповідача та перебування значної кількості документів за колишньою адресою відповідача - Донецька обл., місто Донецьк, вул. Челюскінців, 202, А, тобто в зоні АТО.

Вказане клопотання задоволено судом.

В судовому засіданні 22.02.2018 заслухавши представників позивача, відповідача-2 та державного виконавця суд дійшов висновку, що Скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Постановою відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 28.08.2015 відкрито виконавче провадження № 48573405 з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 28.07.2015 у справі № 910/2924/14.

Враховуючи те, що стягувачем заявлено клопотання про накладення арешту на майно боржника, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405.

Приписами частини 3-1 статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин) встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника.

Постановою державного виконавця від 09.12.2015 виконавче провадження № 48573405 закінчене у зв'язку з тим, що призначено процедуру ліквідації боржника та призначено уповноваженою особою фонду на ліквідацію Кононця В.В., а виконавчий документ направлено уповноваженій особі фонду.

Положеннями частини 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Постановою державного виконавця від 09.12.2015 про закінчення виконавчого провадження № 48573405 арешт, накладений на майно боржника оскаржуваною постановою не знятий з підстав нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В свою чергу, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Так уповноважена особа фонду звернулася до відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України із заявою від 09.02.2018 № 69 про скасування арешту, накладеного на майно боржника оскаржуваною постановою, яка, в свою чергу, задоволена не була.

Приписами частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Приймаючи до уваги вказані вище обставини та норми права суд дійшов висновку про те, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, враховуючи приписи п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому суд вважає, що за наявності колізійних норм Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевага має бути надана нормам останнього, з врахуванням балансу інтересів відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України (стягнення витрат виконавчого провадження) та вкладників і кредиторів банку (задоволення вимог за рахунок арештованого майна).

Вимога скаржника про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, внесеного державним реєстратором на підставі оскаржуваної постанови задоволенню не підлягає, оскільки розгляд вказаної вимоги жодним чином не відноситься до предмету розгляду Скарги та не може бути вирішене в межах її розгляду.

Керуючись ч. 1, 2 ст. 342, ч. 2 статті 343, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Скаргу публічного акціонерного товариства "УНІКОМБАНК" на дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405 та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у справі № 910/2924/14 - задовольнити частково.

2. Скасувати постанову відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 28.08.2015 ВП № 48573405.

3. В іншій частині вимог скарги - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2018 року

Головуючий суддя С.В. Балац

Суддя С.А. Ковтун

Суддя С.М. Мудрий