ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018м. ДніпроСправа № 904/10011/17
за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень", м.Кривий Ріг

до Приватного акціонерного товариства "ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м.Кривий Ріг

про стягнення плати за користування вагонами в сумі 43 781,64 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 847,56 грн.

Суддя Красота О.І.

Секретар судового засідання Нерух Н.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №1782 від 26.10.2017р. представник

від відповідача: ОСОБА_2 дов. № 14/11296 від 12.12.2017р. представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" в особі Структурного підрозділу "Криворізька дирекція залізничних перевезень" (далі-Позивач) звернулось до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі Відповідач) із позовом про стягнення плати за користування вагонами у розмірі 43 781,64 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 847,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує, що Позивачем було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", які були затримані через зайнятість колій на станції призначення Інгулець з вини Відповідача - у звязку з несвоєчасним забиранням вантажу Відповідачем на свою підїзну колію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.12.2017р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 21.12.2017р.

Згідно з пунктом 1.Прикінцевих положень ЗУ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів " (Відомості Верховної ради, 2017, № 48, ст. 436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 31, ст. 545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017 №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у пункті 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Справи, які перебувають у провадженні місцевих господарських судів, подальший її розгляд відбуватиметься за правилами загального позовного провадження.

Враховуючи стадію вирішення даного спору (після набрання новим ГПК України законної сили), яка відповідає стадії підготовчого провадження, а саме визначенню обставин справи, які підлягають встановленню, та зібранню відповідних доказів, суд розпочав слухання справи зі стадії підготовчого провадження.

Позивач в підготовчому судовому засіданні 21.12.2017р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні 21.12.2017р. подав відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує та в позові просить відмовити, оскільки затримка вагонів, які відображені в Актах загальної форми №893, 894, 897, 898, 899, 901, 902, 913, 918, 919, 921, 923, 924 на станції Інгулець сталась не з вини Відповідача, та вважає, що затримка вагонів на підходах до станції Інгулець - на станціях підходу Марганець, Тік та Апостолове, сталась з причин, що залежать від Позивача. Крім того, представник Відповідача 21.12.2017р. заявив клопотання про витребування додаткових доказів.

21.12.2017р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області розгляд справи було відкладено до 18.01.2018р.

03.01.2018р. представник Позивача подав відповідь на відзив, в якій зазначив, що позиція незгоди Відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою правового підґрунтя. Доводи, які Відповідач наводить у відзиві на позовну заяву, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.

18.01.2018р. Представник Відповідача надав доповнення до відзиву, та зазначив, що затримані Позивачем вагони могли бути доставлені Відповідачеві, а не затримуватись на станціях підходу та нарахування плати за користування вагонами та зберігання вантажу є безпідставними.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.01.2018р. відкладено розгляд справи на 06.02.2018р.

31.01.2018 представник Позивача подав відповідь на доповнення до відзиву, в кому зазначає, що обовязок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інща колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної Договором домовленості між залізницею та Відповідачем про займання всіх або певних колій також не існує.

Технічна фіксація судового процесу здійснювалась на носій CD-R №1008271MR16074.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014р. було утворено Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця". Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця. До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство Придніпровська залізниця (код 01073828).

Постановою Кабінету Міністрів України №735 від 02.09.2015р. "Питання публічного акціонерного товариства Українська залізниця" затверджений Статут ПАТ Укрзалізниця.

Відповідно до п.2 Статуту товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття.

Згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 Про утворення Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - підприємства залізничного транспорту), товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Пунктом 12 Статуту закріплено, що товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування" від 23.02.12 №4442-VІ товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Відповідно до чинного законодавства, 21.10.2015 відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (код 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство "Придніпровська залізниця". Регіональна філія "Придніпровська залізниця" (код 40081237) вказана як відокремлений підрозділ юридичної особи ПАТ "Укрзалізниця".

Відповідно до п.4 ч.1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень статті 108 Цивільного кодексу України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Міністерством інфраструктури України, відповідно до ст.107 Цивільного кодексу України, 18.08.2015р. було затверджено Передавальний акт ДП "Придніпровська залізниця" від 03.08.2015р., за яким до ПАТ "Укрзалізниця" в порядку правонаступництва переходять всі права та обов'язки ДП Придніпровська залізниця внаслідок реорганізації шляхом злиття.

Крім того, 01.12.2015р., відповідно до статті 107 Цивільного кодексу України, було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона ДП "Придніпровська залізниця" передала, друга сторона ПАТ "Укрзалізниця" прийняла майно станом на 30.11.15, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ "Укрзалізниця".

Згідно п.2.1 Положення про Регіональну філію "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" - філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства. Межі філії затверджуються рішенням правління товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" стало правонаступником Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

02.06.2014 між Державним підприємством Придніпровська залізниця (далі-Позивач, залізниця) та Публічним акціонерним товариством Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат (далі-власник колії, Відповідач) укладено договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, яка примикає до станції Інгулець ДП Придніпровська залізниця №ПР/М-14-2/12-14757/НЮдч (далі-Договір) (т. 2 а.с.211,212) за умовами якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Інгулець ДП Придніпровська залізниця: стрілкою №5 до продовження станційної колії №3 та стрілкою №23 до продовження станційної колії №2. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею підїзної колії є знаки "Межа підїзної колії", які встановлено на продовженні колії №3 біля вхідного сигналу Н-І, на продовжені колії №2 біля вхідного сигналу Н-ІІ.

Відповідно до п. 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на підїзній колії.

Здавання вагонів для підїзної колії здійснюється: порожні під навантаженням концентрату залізорудного через інтервал часу 1,5 години; інші за повідомленням, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ ІнГЗК не пізніше, ніж за 2 години до предявлення вагонів до здавання, з реєстрацією у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. (п.5. Договору).

Вагони для підїзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні; подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії (п.6. Договору).

Пунктом 7 Договору встановлено, що вісі вагони здаються на під'їзну колію у тій кількості, в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тонн.

Відповідно до п. 8 Договору, про готовність вагонів до відправлення з під'їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє по телефону прийомоздавальника станції примиканння Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред'явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним настанням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113.

Згідно п. 10 Договору, час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

В п.14 Договору сторони погодили, що власник колії сплачує залізниці: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги (Тарифного керівництва №1); за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії , після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки ( на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів; інші збори і плати за додаткові роботи та послуги , які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами; збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України по передоплаті через розрахунковий підрозділ Залізниці з відповідними оголошеннями Укрзалізницею коефіцієнтами підвищення.

Пунктом 19 вказаного Договору передбачено, що останній укладається терміном на пять років і діє з моменту його підписання сторонами.

15.12.2015 між сторонами укладена Додаткова угода №3 до Договору (т.2 а.с.213), якою у звязку з проведенням реєстрації ПАТ Укрзалізниця, яке згідно з Законом України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця, назву договору викладено в новій редакції: Договір про експлуатацію залізничної підїзної колії Публічного акціонерного товариства Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат, яка примикає до станції Інгулець філії Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниці.

У червні 2017 залізницею було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача ПрАТ ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГЗК за накладними (т.1 а.с.111-250, т.2 а.с.1-180).

Однак, на станції призначення Інгулець ці вагони були затримані, у звязку з несвоєчасним забиранням вантажу Відповідачем на свою підїзну колію.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, підставою для матеріальної відповідальності вантажоодержувача засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

На станції призначення Інгулець, Відповідача було повідомлено залізницею про прибуття на його адресу вантажу та готовність подавання під навантаження. Але, ці вагони своєчасно не забиралися на підїзну колію одержувачем, про що були складені Акти загальної форми ГУ-23 №893 від 01.06.2017р., №894 від 01.06.2017р., №897 від 02.06.2017р., №898 від 02.06.2017р., №899 від 02.06.2017р., №901 від 03.06.2017р., №902 від 03.06.2017р., №913 від 04.06.2017р., №912 від 04.06.2017р., №918 від 05.06.2017р., №919 від 05.06.2017р., №921 від 05.06.2017р., №923 від 06.06.2017р., №924 від 06.06.2017р. (т.2 а.с.181-194).

На шляху прямування через зайнятість колій станції призначення Інгулець вагонами, які прибували на адресу Відповідача та своєчасно не забиралися ним на підїзну колію, що заважало залізниці виконувати технологічні операції з вантажами на коліях станції, за наказами про затримку вагонів №867 від 01.06.2017р., №876 від 03.06.2017р., №880 від 05.06.2017р., №881 від 05.06.2017р. затримувалися порожні власні вагони, яки прямували на адресу Відповідача.

За цим фактом станцією затримки Марганець, Апостолове, Тік складено Акти про затримку вагонів ГУ-23а №22 від 01.06.2017р., №18 від 03.06.2017р., №45 від 05.06.2017р., №23 від 05.06.2017р.; Акти загальної форми ГУ-23 №251 від 01.06.2017р., №34 від 03.06.2017р., №1792 від 05.06.2017р., №1793 від 05.06.2017р., № 256 від 05.06.2017р.,

Про прибуття вантажу одержувач був повідомлений, про що свідчить відповідний запис у книзі повідомлень ф. ГУ-2 (т.2 а.с.195-210).

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №№07069415, 06069405, 06069408, 06069403, 06069409, 06069402, 05069396, 05069397, 07069414, 09069422, 07069417, 05079468, 07069412, 07069416, 05069398, 05069399, 07069413, 06069407, 06069406, 03079465, 08069419, 08069418, 08069421, 08069420 у розмірі 43 781,64 грн. та збір за зберігання вантажу на підставі накопичувальної картки ф. ФДУ-92 № 04069018 у розмірі 847,56 грн.

Отже, предметом спору є вимога Позивача про стягнення з Відповідача плати за користування вагонами у розмірі 43 781,64 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 847,56 грн.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників сторін, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями абз. 1 ст. 42 Статуту залізниця зобовязана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту передбачено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних підїзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній підїзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно ч.ч.1, 2 та 7-9 ст. 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками підїзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами субєктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі найменування вантажу вказується: Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо). Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус вантажу, які залізниця зобовязана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обовязки, передбачені Статутом, зокрема, обовязок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обовязки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до абз.3 п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами п.3 розділу ІІ Правил користування облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Памяток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди предявлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобовязаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Правил користування час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил користування у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Відповідно до п.12 розділу ІІІ Правил користування загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Таким чином, станцією призначення були оформлені відповідні документи, у тому числі Акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції, відповідно до Тарифного керівництва №1, нараховано плату за користування спірними вагонами за відомостями форми ф. ГУ-46 №№07069415, 06069405, 06069408, 06069403, 06069409, 06069402, 05069396, 05069397, 07069414, 09069422, 07069417, 05079468, 07069412, 07069416, 05069398, 05069399, 07069413, 06069407, 06069406, 03079465, 08069419, 08069418, 08069421, 08069420 у розмірі 43 781,64 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що затримка спірних вагонів на станції призначення була через наявність на коліях станції призначення Інгулець своєчасно неприйнятих відповідачем вагонів, що надійшли на його адресу. Залізниця своєчасно повідомила ПрАТ Інгулецький ГЗК про свою готовність передати вагони на підїзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані Акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника; відповідні записи-повідомлення відображені у Книгах форми ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Інгулець Придніпровської залізниці.

В силу ст.614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Слід також зазначити, що Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станції та викладених у відомостях форми ГУ-46 зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування.

Так, факти скупчення вагонів через несвоєчасне забирання Відповідачем з колій станції призначення на свою підїзну колію вантажів, які прибули на його адресу, підтверджується актами загальної форми ГУ-23 та є порушенням вимог п.33 Правил видачі вантажів та ст.ст.46, 47 Статуту, якими визначено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом, договором, контрактом, замовленням тощо.

Підставою для нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є доведений залізницею факт затримки на підходах до станції призначення, порожніх власних вагонів, які прямували на адресу ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" по перевізним документам (п.6.4 Збірника №16 Правил перевезень і тарифів залізничного транспорту України), через скупченість вагонів на зазначеній станції призначення по причині не своєчасного забирання з колій станції одержувачем ПрАТ Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат вантажів, які вже прибули на його адресу.

Плата за користування вагонами у розмірі 43 781,64 грн. була нарахована на підставі Актів ф.ГУ-23а, ф.ГУ-23 та відомостей ф.ГУ-46.

Збір за зберігання вантажу нарахован згідно накопичувальної картки за формою ФДУ-92 у розмірі 847,56 грн.

Акти складені у відповідності до вимог п.8 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, п.3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002р. за №567/6855, містять інформацію про причину затримки вагонів на станції призначення та час початку і закінчення затримки з вини ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат".

Вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на підїзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на підїзну колію.

Порядок нарахування плати за користування вагонами визначений в Правилах користування вагонами і контейнерами, де зазначено:

- п.12: Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.;

- п.6: Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Тобто, вагони, які затримані по наказах на станціях підходу та призначення з вини вантажовласника - знаходяться у користуванні вантажовласника. У такому разі, плата за користування вагонами обчислюється за загальний час (з часу передачі наказу на затримку вагонів до часу закінчення затримки на підході до станції призначення, згідно наказу) + (час від початку затримки до часу закінчення затримки на коліях станції призначення).

Плата за користування вагонами розраховується на підставі вимог ст.ст.119, 125 Статуту залізниць України, п.п.3,4,5,6,8,9,10,12 Правил користування вагонами, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999р. №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за №165/3458, Розділу V Тарифного керівництва №1, затвердженого наказом Мінтрансу №551 від 15.11.1999р.

Відтак, з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме своєчасного повідомлення Відповідача про готовність залізниці подати вагони, які прибули на його адресу, неприйняття цих вагонів Відповідачем, що призвело до їх затримки на підходах до станції призначення, суд вважає правомірним нарахування залізницею плати за користування вагонами у розмірі 43 781,64 грн. та збору за зберігання вантажу у розмірі 847,56 грн.

Відповідачем у справі не надано переконливих доказів, які свідчать про відсутність його вини у затримці вагонів. Тому, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 71, 119, 129 Статут залізниць України, ст. 307 Господарського кодексу України, ст. 908 Цивільного кодексу України, ст. ст. 46, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, 47, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства „Українська залізниця (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108, ) плату за користування вагонами у сумі 43 781,64 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 847,56 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня його оголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

27.02..2018р.