КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2018 р. Справа№ 910/24631/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засіданні від 21.02.2018;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017

у справі № 910/24631/14 (суддя - Якименко М.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Шніцер Ріти Хаймовна

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 позов задоволено повністю. Визнано недійсним рішення ПАТ "Київенерго" про нарахування до сплати за недораховану електроенергію вартістю 46 295,53 грн, оформлене Протоколом №2482 від 13.10.2014 засідання комісії по розгляду акта про порушення №38953 від 09.09.2014; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Фізичної особи-підприємця Шніцер Ріти Хаймовна 1 218,00 грн - судового збору, 13 240,00 грн - витрат на проведення експертизи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга (з урахуванням доповнень до неї) мотивована тим, що при прийнятті рішення судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, дана неправильну юридичну оцінку обставинам справи, що є підставою для його зміни. В доповненні до апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що особа ОСОБА_3 правомірно підписалась у проколі комісії № 2482 від 13.10.2014 (що підтверджується долученим до апеляційної скарги наказом № 633 від 16.12.2015). Окрім цього, в постанові Пленуму ВГСУ від 16.12.2015 № 3 не передбачено можливості визнання недійсними протоколів з розгляду актів енергопостачальника у випадку взаємозаміни членів комісії. Також апелянт зазначив, що судом першої інстанції в порушення норм процесуального права не було враховано, зокрема, пункти 2.6 та 2.10 висновку судової експертизи. А тому просив задовольнити апеляційну скаргу у даній справі та скасувати рішення місцевого господарського суду з прийняттям нового - про відмову в позові.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі №910/24631/14 було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Справа розглядалась різними складами суду.

У зв'язку з перебуванням 14.12.2017 судді Гончарова С.А., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, та відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 14.12.2017 для розгляду апеляційної скарги у даній справі було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М., вказана судова колегія ухвалою від 14.12.2017 прийняла апеляційну скаргу у даній справі до свого провадження та розпочала її розгляд спочатку.

Розгляд справи неодноразово відкладався, зокрема, ухвалою від 29.01.2018 - на 05.02.2018.

Разом з цим, станом на 05.02.2018 головуючий суддя - Коротун О.М. знаходилася на лікарняному, у зв'язку з чим, призначене на 05.02.2018 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 було продовжено строк розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі № 910/24631/14 та призначено її до розгляду за участю повноважних представників учасників апеляційного провадження на 21.02.2018.

В судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, мотивуючи його тим, що на дане засідання адвокат від позивача з'явитись не зміг, тоді як представник за довіреністю належним чином не може представляти інтереси сторони.

Суд апеляційної інстанції відмовив в задоволенні усного клопотання позивача (про що зазначено в протоколі судового засідання від 21.02.2018), вирішивши розглянути апеляційну скаргу за участі представника сторони, через наступне.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Як зазначалось раніше, в судове засідання 21.02.2018 від позивача з'явився представник за довіреністю. Разом з цим з урахуванням тривалого розгляду даної справи (з 12.11.2014) в судах різних інстанцій та враховуючи положення ч. 3 п.п. 11 п. 16-1 Перехідних положень Конституції України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка адвоката позивача в судове засідання 21.02.2018 (без зазначення причин такої неявки) за присутності представника за довіреністю, не є підставою для відкладення розгляду апеляційної скарги.

Щодо долученого до доповнень до апеляційної скарги наказу № 633 від 16.12.2015, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Так, із доповнення до апеляційної скарги вбачається, що надаючи наказ № 633 від 16.12.2015, апелянтом жодним чином не обґрунтовано неможливість подання такого доказу до суду першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що провадження у даній справі було порушено судом першої інстанції 12.11.2014, тобто, справа перебуває на розгляді понад 3 роки. більше того, однією із підстав скасування рішення та постанови Вищим господарським судом України у даній справі та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції була та обставина, що судами попередніх інстанції не враховано. що комісією на чолі з Головою ОСОБА_5 розглянуто акт про порушення № 38953 від 09.09.2014, але сам протокол від імені голови комісії підписано ОСОБА_3, тобто не з'ясовано, хто саме мав підписати протокол.

Однак такий доказ (наказ № 633 від 16.12.2015) було долучено апелянтом до апеляційної скарги лише при новому розгляді в суді апеляційної інстанції без жодного обґрунтування. Таким чином, суд апеляційної інстанції не встановив поважних причин неподання вказаного доказу (наказу № 633 від 16.12.2015) до суду першої інстанції, а тому не приймає його на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 02.02.2005 між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" (перейменовано на Публічне акціонерне товариство "Київенерго"; надалі - відповідач, ПАТ «Київенерг», постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Шніцер Рітою Хаймовною (далі по тексту - позивач, споживач) укладено договір про постачання електричної енергії №80013 (о/р 80013013) (надалі - договір).

29.10.2010, з метою приведення взаємовідносин сторін договору у відповідність до вимог Правил користування електричною енергією в чинній редакції, згідно з абз. 1 п. 1 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 №910 "Про внесення змін до Правил користування електричною енергією", (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 за № 399/11679), між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору. Відповідно до даної додаткової угоди сторони домовились викласти договір в новій редакції, згідно з додатком 1 до цієї угоди.

Відповідно до п.1 договору (в редакції додаткової угоди від 29.10.2010) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, зокрема на об'єкт по вул. Радунській, 1/10 в м. Києві, а споживач - оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною.

11.06.2013 працівниками ПАТ "Київенерго" складено акт №6/746 "Про пломбування засобів обліку" на об'єкті за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 1/10 та встановлено наступні пломби: "пломба № 75518595 на клемній кришці лічильника електроенергії № 0036156, пломби № 75518591, № 75518592 на ввідних комутаційних пристроях 25 А, пломби № М7990476, № М7990471 на індикаторі дії впливу магнітного поля".

09.09.2014 працівниками ПАТ "Київенерго", за результатами огляду лічильників електричної енергії на об'єкті споживача - ФОП Шніцер Р.Х. за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 1/10, складено акт "Про порушення" № 38953, в якому зазначено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: вул. Радунська, 1/10, м. Київ, порушив ст. 27 Закону України "Про електроенергетику", п. п. 3.3, 3.31, 6.40 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики від 31.07.1996 за № 28, а саме зірвано пломбу М7990476 ПАТ "Київенерго", пошкоджено пломбу М7990471 ПАТ "Київенерго".

09.09.2014 працівниками ПАТ "Київенерго" також складено акт-повідомлення №38953 про направлення лічильника електроенергії позивача на експертизу.

За результатами засіданням комісії АЕК "Київенерго" з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією прийнято рішення у вигляді протоколу №2482 від 13.10.2014, яким нараховано споживачеві - ФОП Шніцер Р.Х. до сплати 46 295,53 грн за недораховану електроенергію внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією.

Таким чином, ФОП Шніцер Р.Х., вважаючи, що рішення у вигляді протоколу №2482 від 13.10.2014 прийнято відповідачем з порушенням Правил користування електричною енергією та Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, звернулась до господарського суду з даним позовом.

Розглядаючи спір по суті у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги у даній справі є обґрунтованими, а тому задовольнив їх у повному обсязі. Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п. 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28, споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно з п. 6.40 Правил користування електричною енергією у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, вказаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 року за №782/12656.

Відповідно до приписів п.6.41 Правил користування електричною енергією, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Так, скасовуючи рішення та постанову у даній справі та повертаючи справи на новий розгляд, Вищий господарський суд України в постанові від 03.03.2016 зазначив, що господарськими судами не оцінено акт про порушення № 38953 від 09.09.2014 на предмет його відповідності вищенаведеним нормам законодавства (п.п.4.6, 4.7 Методики); не враховано, що в протоколі №2482 від 13.10.2014 зазначено, що комісією на чолі з Головою ОСОБА_5 розглянуто акт про порушення №38953 від 09.09.2014, але сам протокол від імені голови комісії підписано ОСОБА_3, тобто не з'ясовано, хто саме мав підписати протокол та не надано оцінку твердженню позивача про неправомірне застосування відповідачем п.п.2.4, 2.5 Методики, результатом якого стало нарахування із розрахунку потужності 32,67кВт, що в 4 рази більше дозволеної потужності споживання, що встановлено договором на рівні 6,8кВт.

На виконання вказівок суду касаційної інстанції суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до п.4.6 Методики визначення обсягу і вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006 за №562 (надалі - Методика), в акті про порушення зазначаються всі необхідні для розрахунку згідно з вимогами цієї Методики параметри, що характеризують електроустановку споживача, схему підключення електроустановки споживача та її графічне зображення із зазначенням:

- меж балансової належності;

- перерізів та матеріалу всіх проводів (кабелів), наявних у схемі підключення;

- фазування приладу обліку на дату оформлення акта про порушення.

Відповідно до п.4.7. цієї ж Методики в акті про порушення заповнюються всі графи та рядки без пропусків. Виправлення чи підчищення не допускаються. Текст повинен бути однозначним, без можливості подвійного тлумачення.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши оригінал наданого акту зазначає, що частково погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вказаний акт містить незаповнені графи та рядки, тобто наявні пропуски. Разом з цим, судом було встановлено, що акт не містить підчищень. А тому суд апеляційної інстанції частково приймає доводи відповідача в цій частині. Проте лише ця обставина не є підставою для задоволення його апеляційної скарги через наступне.

Так, щодо вказівки суду касаційної інстанції, що в протоколі №2482 від 13.10.2014 зазначено, що комісією на чолі з Головою ОСОБА_5 розглянуто акт про порушення №38953 від 09.09.2014, але сам протокол від імені голови комісії підписано ОСОБА_3, тобто не з'ясовано хто саме мав підписати протокол, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.7 п.6.41 Правил користування електричною енергією акт порушень підписують тільки ті особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Згідно п.6.42 Правил користування електричною енергією на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Таким чином, судо апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що в протоколі №2482 від 13.10.2014 зазначено, що комісією на чолі з Головою ОСОБА_5 розглянуто акт про порушення №38953 від 09.09.2014, але сам протокол від імені голови комісії підписано ОСОБА_3, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що вказаний протокол підписано особою, яка не була присутня в засіданні комісії по розгляду акту про порушення №38953 від 09.09.2014, а тому даний протокол є недійсним, в зв'язку з непідписанням його головою комісії ОСОБА_5

В цій частині суд апеляційної інстанції повторно зазначає, що не прийняв в порядку ч. 3 ст. 269 ГПК України новий доказ - наказ № 633 від 16.12.2015, оскільки жодних обґрунтувань неможливості подання вказаного доказу до суду першої інстанції зазначено не було. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України повноважень особи ОСОБА_3 на підписання протоколу від 2482 від 13.10.2014.

А тому в цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта як необґрунтовані.

Стосовно доводів апелянта про відсутність підстав для визнання недійсним протоколу із розгляду актів порушення Енергопостачальки у разі взаємозаміни членів комісії, оскільки такої підстави не передбачено постановою Пленуму Вищого Господарського суду України від 16.12.2015 № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання». Суд апеляційної інстанції зазначає, що вказана постанова Пленуму (як і всі інші постанови) мають рекомендаційний характер, та не підлягають до обов'язкового застосування, натомість в даному випадку підписання акту невстановленою особою без доказів делегування їй повноважень на підписання є однією із підстав визнання його недійсним і на необхідності встановлення цієї обставини наголосив Вищий господарський суд України в постанові у даній справі, дана вказівка в розумінні ст. 111-12 ГПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення постанови судом касаційної інстанції) та ст. 316 ГПК України (в чинній редакції) є обов'язковою для суду першої та апеляційної інстанцій при новому розгляді.

Щодо вказівки суду касаційної інстанції про необхідність здійснення оцінки твердження позивача про неправомірне застосування відповідачем п.п.2.4, 2.5 Методики, результатом якого стало нарахування із розрахунку потужності 32,67кВт, що в 4 рази більше дозволеної потужності споживання, що встановлено договором на рівні 6,8кВт, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З метою вирішення питання про блокування (пошкодження) лічильника електричної енергії змінного струму лічильника №0036156 типу НІК2301 АП2, судом першої інстанції у даній справі було призначено судову електротехнічну експертизу. За результатами якої було встановлено наступне:

«п. 2.2. Індикатор магнітного поля типу «МагнеТ» за номером М7990471. наданий на дослідження експерту разом з електролічильником НІК 2301 АП2 № 0036156, у відповідності до його технічної документації, має чутливість тільки до дії постійного магнітного поля 100 мТл, тобто даний індикатор не призначений для реагування на дію змінного магнітного поля, що перевищує ЗО мТл або електричного поля, що перевищує 5 кВ. Зміни у вигляді індикаторного елементу індикатору магнітного поля М7990471 наданого на дослідження, відбулися в результаті дії на його суспензію зовнішнього постійного магнітного поля відносно невеликої потужності у межах 40-60 мТл.

2.3. Струм величиною 55 А, при розрахунку об'єму спожитої без обліку електричної енергії, у даному випадку використовувати буде не правильно, оскільки автоматичний вимикач з номінальним струмом 25 А не зможе тривало пропускати зазначений струм (55 А) і відключиться за час близько 40 секунд.

2.4. В результаті проведених досліджень встановлено, що наданий на дослідження електролічильник НІК 2301 АП2 заводський № 0036156, знаходиться в працездатному стані та здатен обліковувати спожиту електроенергію у повному обсязі, про що також свідчать результати калібрування (повірки) зазначеного приладу обліку електричної енергії, викладені у протоколі № 2019 від 29.09.2014. Проведені дослідження вказують також на те, що попередній вплив постійного магнітного поля на ний двигун електролічильника НІК 2301 АП2 заводський № 0036156 ніяким чином не призводить до стійкого порушення його роботи з обліку спожитої електроенергії при подальшій експлуатації, тобто результати калібрування (повірки) приладу обліку НІК 2301 АП2 заводський 36156 не можуть свідчити про відсутність впливу на нього магнітного поля.

2.6. Зміни у вигляді індикаторного елементу індикатору магнітного поля М7990471 наданого на дослідження, відбулися в результаті дії на його суспензію зовнішнього постійного магнітного поля відносно невеликої потужності у межах 40-60 мТл.

2.8. Встановити чи відбувався вплив на прилад обліку електричної енергії НІК 2301 АП2 заводський № 0036156, магнітного поля, силові характеристики якого не перевищують такі порогові значення: 100 мТл для постійних магнітних полів, ЗО мТл для змінних магнітних полів, 5 кВ для електричних полів, не можливо, оскільки після припинення для зазначених факторів впливу, лічильник не змінює своїх технічних характеристик та не втрачає працездатності.

2.10. Характер пошкодження індикатора магнітного поля М7990471 свідчить тільки про те, що на нього та на розташовані у безпосередній близькості до нього елементи конструкції електролічильника НІК 2301 АП2 заводський № 0036156, міг відбуватися вплив постійного магнітного поля з магнітною індукцією у межах 40-60 мТл, що не достатньо для блокування роботи крокового двигуна рахунково-барабанного механізму зазначеного електролічильника.»

Таким чином, судовим експертом було встановлено, що на електролічильник НІК 2301 АП2 № 0036156 міг відбуватися вплив на його суспензію зовнішнього постійного магнітного поля відносно невеликої потужності у межах 40-60 мТл. Разом з цим, встановити чи відбувався вплив на прилад обліку електричної енергії НІК 2301 АП2 заводський № 0036156, магнітного поля, силові характеристики якого не перевищують такі порогові значення: 100 мТл для постійних магнітних полів, ЗО мТл для змінних магнітних полів, 5 кВ для електричних полів, не можливо, оскільки після припинення для зазначених факторів впливу, лічильник не змінює своїх технічних характеристик та не втрачає працездатності. Таким чином, судовий експертом було зроблено висновок, про неможливість встановлення впливу магнітного поля на електролічильник НІК 2301 АП2 № 0036156. При цьому експертом також було зазначено, що пошкодження індикатора магнітного поля М7990471 свідчить тільки про те, що на нього та на розташовані у безпосередній близькості до нього елементи конструкції електролічильника НІК 2301 АП2 заводський № 0036156, міг відбуватися вплив постійного магнітного поля з магнітною індукцією у межах 40-60 мТл, що не достатньо для блокування роботи крокового двигуна рахунково-барабанного механізму зазначеного електролічильника.

Таким чином, навіть у разі наявності впливу постійного магнітного поля на електролічильник НІК 2301 АП2 № 0036156, такого впливу не достатньо для блокування роботи крокового двигуна рахунково-барабанного механізму зазначеного електролічильника. А тому доводи апелянта в частині неправомірно впливу на електролічильник, в результаті чого мало місце отримання позивачем необлікованої електроенергії, відхиляються судом апеляційної інстанції, як так, що спростовані висновком судового експерта та не ґрунтується на матеріалах справи.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції зазначає (з урахуванням висновку судового експерта по питанню 2.3.), що вказаний відповідачем у оскарженому протоколі допустимий тривалий струм проводу (кабелю) (згідно з гл. 1.3. ПУЕ): 55 А є помилковим, оскільки як зазначив експерт струм величиною 55 А, при розрахунку об'єму спожитої без обліку електричної енергії, у даному випадку використовувати буде не правильно, оскільки автоматичний вимикач з номінальним струмом 25 А не зможе тривало пропускати зазначений струм (55 А) і відключиться за час близько 40 секунд.

Таким чином, з урахуванням висновку судового експерта, дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції було встановлено наявність у оскаржуваному протоколі невідповідність величини допустимого тривалого струму, що є порушенням. Вказана обставина, не була спростована відповідачем ані під час розгляду справи в суді як першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду рішення суду.

Таким чином, з урахуванням вказівок суду касаційної інстанції, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність порушень при прийнятті рішення Публічним акціонерним товариством"Київенерго" про нарахування до сплати за недораховану електроенергію вартістю 46 295,53 грн, проведеного згідно з п. 2.6., 2.4 Правил та за формулою 2.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, оформленого Протоколом №2482 від 13.10.2014 засідання комісії по розгляду акта про порушення №38953 від 09.09.2014.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції у розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 ГПК України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276 ГПК України - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі № 910/24631/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2017 у справі № 910/24631/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/24631/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.02.2018.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк