ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2018м. ДніпроСправа № 904/9897/17

Господарський суд Дніпропетровської області у складі: суддя Петрова В.І.

за участю секретаря судового засідання Кутяєва В.С.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙДЛІНК", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ЗЕРНО", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором продажу

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. №1711/17 від 17.11.2017р.

ОСОБА_2, дов. №2811 від 28.11.2017р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

У листопаді 2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙДЛІНК" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ЗЕРНО" про стягнення основного боргу у розмірі 482 227,81грн., пені у розмірі 24 811,74грн., 3% річних у розмірі 2 774,80грн., інфляційних у розмірі 5 786,73грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору продажу №3/09/2017 від 03.09.2017р., укладеного між сторонами, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 27.11.2017р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, призначивши її розгляд у судовому засіданні на 19.12.2017р.

У зв"язку із знаходженням судді Петрової В.І. на лікарняному судове засідання, призначене на 19.12.2017р., не відбулось.

Згідно п.1 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (Відомості Верховної ради, 2017р., №48, ст.436) цей закон набирає чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2016р., №31, ст.545), опублікованим у газеті "Голос України".

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.11.2017р. №2 "Про визначення дня початку роботи Верховного Суду" з 15.12.2017 починає роботу Верховний Суд.

Як зазначено у п.9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій та статус суддів" (у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою суду від 26.12.2017р. призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.01.2018р.

18.01.2018р. позивач подав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача основний борг у розмірі 482 227,81грн., пеню у розмірі 39 846,10грн., проценти за користування чужими коштами у розмірі 530 449,70грн., 3% річних у розмірі 4 518,96грн., інфляційні у розмірі 14 949,05грн.

Ухвалою суду від 18.01.2018р. відкладено підготовче засідання на 06.02.2018р.

Ухвалою суду від 06.02.2018р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні на 13.02.2018р.

Відповідач явку представника в судові засідання, які відбулись 18.01.2018р., 06.02.2018р. і 13.02.2018р., не забезпечив, відзив на позов не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.35, 38, 106).

13.02.2018р. у судовому засіданні проголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙДЛІНК" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ЗЕРНО" (покупець) укладено договір продажу №3/09/2017, за умовами якого продавець зобов"язався поставити та передати у власність покупця макуху соєву (далі - товар), а покупець - прийняти товар і сплатити його вартість в порядку та строки, передбачені договором і додатком до договору, що є його невід"ємною частиною.

Згідно п.2.1. договору поставка товару здійснюється партіями, які оговорюються в додатку до договору та остаточно фіксуються видатковими накладними і товарно-транспортними накладними.

За п.2.2. договору поставка товару здійснюється за рахунок продавця на умовах DDP (Інкотермс 2010). Розвантаження товару здійснюється за рахунок покупця (п.2.3. договору).

Пунктом 3.2. договору передбачено, що кількість та якість товару або його окремих партій встановлюється в Додатку до договору і остаточно фіксується у накладних.

Відповідно до п.5.1. договору факт поставки та передачі товару продавцем покупцю оформлюється накладною на товар.

За п.5.2. договору право власності на товар переходить до покупця в момент оплати партії товару. Накладні повинні бути підписані уповноваженими представниками сторін (п.5.3. договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2017р. або до повного та належного виконання умов договору сторонами (п.8.1. договору).

Згідно Додатку №1 від 03.09.2017р. до договору продавець зобов"язався поставити покупцю макуху соєву на умовах DDP з доставкою до складу покупця протягом 5 днів з моменту підписання договору №3/09/2017 від 03.09.2017р.

Цим Додатком сторони узгодили найменування товару, його кількість, ціну, загальну вартість та оплату.

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов"язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов"язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов"язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на суму 502 227,81грн., що підтверджується видатковою накладною №96 від 04.09.2017р., підписаною сторонами без будь-яких зауважень, а також товарно-транспортною накладною №040901 від 04.09.2017р. (а.с.12, 16).

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов"язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно п.4.1. договору оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування передплати грошових коштів у розмірі 100% від загальної суми поставки, зазначеної у Додатку, на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у договорі.

За п.4.2. договору у разі, якщо товар поставляється партіями, ціна за кожну партію, кількість, порядок та строки сплати вартості наданого покупцю товару визначається у додатку до договору і остаточно фіксується у накладних.

Пунктом 2 Додатку №1 до договору передбачено, що оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 100% від загальної суми поставки, зазначеної у Додатку, на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у договорі, строком 3 банківських днів.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен був оплатити поставлений товар до 07.09.2017р. включно.

11.09.2017р. відповідач на підставі виставленого позивачем рахунку №87 від 04.09.2017р. частково сплатив поставлений товар на суму 20 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №306 від 11.09.2017р. (а.с.11, 13).

14.11.2017р. позивач надіслав відповідачу претензію про сплату заборгованості у розмірі 482 227,81грн. (а.с.20-22), однак останній відповіді не надав, вимогу не виконав.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Станом на момент розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар згідно видаткової накладної №96 від 04.09.2017р. складає 482 227,81грн., що підтверджується матеріалами справи, та підлягає до стягнення.

У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст.611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Видом неустойки є пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.3. договору у разі невчасної оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого товару за кожен день прострочення. Пеня сплачується за весь строк прострочення грошового зобов"язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за період з 09.09.2017р. по 31.12.2017р. (сума та період взяті правильно) складає 39 846,10грн. та підлягає до стягнення.

За ч.3 ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч.5 ст.694 Цивільного кодексу України якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст.536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

За п.6.5. договору у разі прострочення оплати за товар покупець сплачує продавцю проценти за користування чужими грошовими коштами, що передбачені ст.ст.536, 692 ЦК України, у розмірі 1% за кожен день прострочення.

Згідно п.2.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова №14) застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України), зокрема процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (частина п'ята статті 694 названого Кодексу), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов'язань, ані штрафною санкцією.

Відповідно до п.6.2. Постанови №14 якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) - за наявності порушення боржником грошового зобов'язання.

Згідно наданого позивачем розрахунку проценти за користування чужими грошовими коштами за період з 09.09.2017р. по 27.12.2017р. (сума та період взяті правильно) складають 530 449,70грн. та підлягають до стягнення.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку 3% річних за період з 09.09.2017р. по 31.12.2017р. (сума та період взяті правильно) складають 4 518,96грн. та підлягають до стягнення, а інфляційні з жовтня по грудень 2017р. (сума та період взяті правильно) складають 14 949,05грн. та підлягають до стягнення.

Заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, оскільки до неї не подано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.ст.73-74, 76-79, 86, 129, 136, 139, ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ст.ст.232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР ЗЕРНО" (51600, Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького, 8, оф.71, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙДЛІНК" (49081, м. Дніпро, пр. Мануйлівський, 73, кімн.307, ідентифікаційний код в ) основний борг у розмірі 482 227,81грн. (чотириста вісімдесят дві тисячі двісті двадцять сім грн. 81коп.), пеню у розмірі 39 846,10грн. (тридцять дев"ять тисяч вісімсот сорок шість грн. 10коп.), проценти за користування чужими коштами у розмірі 530 449,70грн. (п"ятсот тридцять тисяч чотириста сорок дев"ять грн. 70коп.), 3% річних у розмірі 4 518,96грн. (чотири тисячі п"ятсот вісімнадцять грн. 96коп.), інфляційні у розмірі 14 949,05грн. (чотирнадцять тисяч дев"ятсот сорок дев"ять грн. 05коп.) та 16 079,87грн. (шістнадцять тисяч сімдесят дев"ять грн. 87коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОТРЕЙДЛІНК" у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та у строки, передбачені ст.256, п.п.17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.02.2018р.

Суддя ОСОБА_3