КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2018 р., м. Київ Справа№ 925/1510/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.,

за участю представників:

від позивача: Пушкарьов Д.Є.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.12.2017р., м. Черкаси (повний текст складено 20.12.2017р.) у справі №925/1510/17 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Димитрово"

до Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК"

про стягнення 1344000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення 1344000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання Відповідачем зобов'язань за договором поставки від 07.11.2016р. №Д1243 щодо поставки Позивачу в установлений цим договором строк усієї кількості попередньо оплаченого ним товару та на неповернення Відповідачем Позивачу на вимогу останнього попередньої оплати за недопоставлену частину товару у сумі 1344000,00 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.12.2017р. у справі №925/1510/17 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1344000,00 грн попередньої оплати та 20160,60 грн витрат на сплату судового збору.

Рішення суду мотивоване неналежним виконанням Відповідачем умов договору поставки від 07.11.2016р. №Д1243. Так, місцевий суд зазначив, що Відповідач не поставив Позивачу попередньо оплаченого Позивачем товару у кількості 210,00 тонн на суму 1344000,00 грн, у зв'язку із чим вказана сума підлягає поверненню Позивачу на підставі ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення Господарського суду Черкаської області від 19.12.2017р. у справі №925/1510/17.

Апеляційна скарга мотивована тим, що жодних порушень договору поставки або вимог законодавства щодо виконання даного договору Відповідачем допущено не було. При цьому, Відповідач посилається на п.1 ч.1 ст.236 Господарського кодексу України та зазначає, до Позивача була застосована оперативно-господарська санкція, у зв'язку із невчасною оплатою вартості товару відповідно до п.4.1 договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.01.2018р. відкрито апеляційне провадження у справі №925/1510/17 та призначено до розгляду на 15.02.2018р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

07.11.2016р. між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки №Д1243, згідно з п.1.1, 1.2 та 2.1 якого Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах визначених цим договором поставити Позивачу товар - 220 тонн аміачної селітри (фас. 1000 кг) вартістю з урахуванням ПДВ 6400 грн за одну тонну і загальною вартістю 1408000 грн, а Позивач зобов'язався оплатити та прийняти цей товар.

Відповідно до п.3.4. договору поставка товару здійснюється повністю чи окремими партіями за вибором Відповідача протягом 30 (тридцяти) днів із дня повної оплати товару.

Згідно з п.4.1 договору поставка товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати. Товар, що підлягає поставці повинен бути повністю оплачений протягом 3 (трьох) днів із дати укладення даного договору.

Відповідно до п.4.3 договору у разі несплати Позивачем попередньої оплати у встановлений строк або сплати попередньої оплати у неповному обсязі, або сплати із порушенням встановленого строку, Відповідач має право зупинити виконання свого обов'язку щодо постачання (передачі) товару, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

10.11.2016р. на виконання договору Позивач перерахував Відповідачу попередню оплату у сумі 1408000 грн за аміачну селітру згідно з рахунком від 07.11.2016р. №Д1243, що підтверджується платіжними дорученнями від 10.11.2016р. №21 на суму 948000 грн і №22 на суму 460000 грн.

09.03.2017р. Відповідач за видатковою накладною №Д312 на виконання договору передав Позивачу, а останній прийняв 10 тонн аміачної селітри на суму 64000 грн з урахуванням ПДВ.

Сторони провели звірку взаєморозрахунків за договором за період з 01.11.2016р. по 16.08.2017р. і склали відповідний акт, згідно з яким заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 1344000,00 грн.

17.10.2017р. Позивач надіслав Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення претензію від 17.10.2017р. №114 з вимогою про повернення попередньої оплати у сумі 1344000 грн. 19.10.2017р. Відповідач отримав вказану претензію, проте її не задовольнив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.3 ст.538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як підтверджується матеріалами справи, між Позивачем та Відповідачем був укладений договір поставки №Д1243 від 07.11.2016р., на виконання якого 10.11.2016р. Позивач здійснив попередню оплату товару на суму 1408000 грн. У свою чергу Відповідач виконав умови договору частково та поставив Позивачу товар у загальній кількості 10 тонн на суму 64000 грн з урахуванням ПДВ.

Як вірно встановлено місцевим судом відповідно до п.3.4 договору строк поставки попередньо оплаченого товару закінчився 10.12.2016р. Отже, Відповідач не здійснив поставку товару у кількості 210 тонн на суму 1344000 грн.

Отже, Позивач в силу спеціальної норми, яка передбачена ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України, вправі вимагати від Відповідача на свій вибір передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією від 17.10.2017р. №114, у якій пред'явив вимоги про повернення попередньої оплати у сумі 1344000 грн.

За вказаних обставин, місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлена Позивачем у даному спорі вимога до Відповідача про стягнення 1344000 грн попередньої оплати є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що жодних порушень договору поставки або вимог законодавства щодо виконання даного договору Відповідачем допущено не було. При цьому, Відповідач посилається на ч.1 ст.235, п.1 ч.1 ст.236 Господарського кодексу України та зазначає, до Позивача була застосована оперативно-господарська санкція, у зв'язку із невчасною оплатою вартості товару відповідно до п.4.1 договору.

Згідно з ч.1 ст.235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.236 Господарського кодексу України у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій, зокрема, одностороння відмова від виконання свого зобов'язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов'язання другою стороною.

Згідно з ч.2 ст.235 Господарського кодексу України до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

З наведених норм вбачається, що до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Відповідно до п.4.3 договору у разі несплати Позивачем попередньої оплати у встановлений строк або сплати попередньої оплати у неповному обсязі, або сплати із порушенням встановленого строку, Відповідач має право зупинити виконання свого обов'язку щодо постачання (передачі) товару, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Згідно з п.4.1 договору поставка товару здійснюється на умовах повної попередньої оплати. Товар, що підлягає поставці повинен бути повністю оплачений протягом 3 (трьох) днів із дати укладення даного договору.

Відповідно до ст.253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Як вбачається із договору №Д1243, останній було укладено 07.11.2016р. Отже, підставі п.4.1 договору та ст.253 Цивільного кодексу України апеляційний суд приходить до висновку, що строк для здійснення Позивачем попередньої оплати товару розпочався 08.11.2016р. та закінчився 10.11.2016р. Як вбачається з матеріалів справи, Позивач здійснив попередню оплату 10.11.2016р., тобто в межах строку, визначеного договором та Цивільним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.73, 74, 76-79, 86, 129, 269-270, 273, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Украгро НПК" на рішення Господарського суду Черкаської області від 19.12.2017р. у справі №925/1510/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 19.12.2017р. у справі №925/1510/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 26.02.2018р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко