РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2018Справа № 910/18900/17
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" про відшкодування 23 665,13 грн.,

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Славський М.Г. за дов.;

від відповідача - не з'явився.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" про відшкодування 23 665,13 грн. за договором страхування наземного транспорту 82670а6кл від 24.10.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що до позивача перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_2 (винної в дтп особи), але оскільки цивільна правова відповідальність останнього була застрахована у відповідача, то Відповідач, на виконання вимог Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повинен відшкодувати завдані ним в результаті ДТП збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2017 порушено провадження у справі № 910/18900/17. Розгляд справи призначено на 05.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 відкладено розгляд справи на 16.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017., чинної з 15.12.2017., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно приписів ч.1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Ухвалою суду від 16.01.2018 ухвалено здійснювати розгляд справи №910/18900/17 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи на 15.02.2018.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 33-Б, приміщення 36.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу (016; 013; 012), що свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, і мав достатньо часу для подання відзиву та заперечень у разі їх наявності.

В судовому засіданні 15.02.2018 позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2017 року о 07 год. 30 хв. в м. Києві по вул. Генерала Наумова, 64 (а/д Ірпінь - Київ) трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Хонда" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Хюндай" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням ОСОБА_3

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем "Хонда" (д.н. НОМЕР_1), рухаючись в м. Київ по вул. Генерала Наумова, 64 (а/д Ірпінь - Київ) в порушення вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Хюндай" (д.н. НОМЕР_2), під керуванням ОСОБА_3, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Хюндай" (д.н. НОМЕР_2), який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №82670а6кл від 24.10.2016.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №82670а6кл від 24.10.2016, на підставі страхового акту від 27.02.2017 №АХА2193348 позивачем виплачено страхувальнику 23 665,13 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 28.02.2017 №311797.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП 10.02.2017, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, під керуванням транспортного засобу "Хонда" (д.н. НОМЕР_1), застрахована у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1899476. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 100 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн., діючий поліс на 10.02.2017.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АК/1899476 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Хонда" (д.н. НОМЕР_1), на час спірної ДТП.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. №ЕЛ_2980 від 19.06.2017 на виплату страхового відшкодування, відповідно до якої позивач просив відповідача сплатити страхове відшкодування у сумі 23 665,13 грн.

Зазначену вимогу відповідач отримав 21.06.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності підстав для стягнення визначеної позивачем суми фактичних витрат пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу у розмірі 23 665,13 грн., які відповідачем не відшкодовані.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно до виставленого рахунку-фактура №ЕС000012931 від 13.02.2017, та акта виконаних робіт №ЕН300010729 від 31.03.2017 складає 23 665,13 грн.

При цьому судом враховано, що Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля «Хюндай», (д.н АА2860ОХ), склав 23 665,13 грн., відповідно до акта виконаних робіт від 31.03.2017 №ЕН300010729. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 23 665,13 грн. суду також доведений (підтверджується платіжним дорученням №311 797 від 28.02.2017).

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

На підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», (д.н АА2860ОХ) позивачем надано суду звіт про визначення вартості матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу №325 складений 16.05.2017, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників (Сврз) автомобіля «Хюндай», (д.н АА2860ОХ) у результаті його пошкодження при ДТП складає 24 060,59 грн., при коефіцієнті фізичного зносу 0,00.

Судом також враховано, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що «Хюндай», (д.н АА2860ОХ), рік випуску автомобіля - 2014, а отже на момент ДТП (10.02.2017) строк його експлуатації не перевищував семи років. Таким чином підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі 23 665,13 коп.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АК/1899476 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (100 000,00 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (23 665,13 грн.), з врахуванням того, що франшиза за полісом №АК/1899476 дорівнює 0,00 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 23 665,13 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в розмірі 23 665,13 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 130, 233, 238, 250, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страховий капітал" (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 33-Б, приміщення 36, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8, ) 23 665 (двадцять три тисячі шістсот шістдесят п'ять) грн. 13 коп. страхового відшкодування, а також 1 600 (одну тисячу шістсот) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.02.2018

Суддя І.І. Борисенко