КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2018 р. Справа№ 910/14381/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Сааді Р.М - адвокат

від відповідача: Шуберт В.І. - адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Центр»

на рішення Господарського суду міста Києва, ухваленого 14.11.2017, повний текст якого складений 17.11.2017,

у справі № 910/14381/17 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпеко»

до Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Центр»

про повернення передплати

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про повернення 38 997,40 грн. коштів, сплачених позивачем відповідачу в якості передоплати за договором купівлі-продажу № 127 від 03.11.2016.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.11.2017, повний текст якого складений 17.11.2017, у справі № 910/14381/17 позов задоволено повністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що:

- матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов спірного договору купівлі-продажу перерахував відповідачу в якості передоплати 155 909,60 грн. 10% вартості поставки чотирьох автомобілів, тобто 38 977,40 грн. за кожен автомобіль, три з яких були поставлені та передані відповідачем та оплачені позивачем, а щодо четвертого автомобіля поставка і передача не здійснювалась;

- посилання відповідача на той факт, що ним виконано свої зобов'язання щодо поставки товару у визначений строк на склад, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено договір зберігання № 7 від 31.12.2015 та Акт прийому-передачі від 16.12.2016, не є підставою для утримання коштів відповідача, оскільки доказів надсилання відповідачем повідомлення про готовність передачі четвертого автомобіля, виставлення рахунку-фактури окремо на четвертий автомобіль та вимога його оплати, у матеріалах справи відсутні;

- умовами п.8.4 спірного договору визначено, що прострочення покупцем оплати товару відповідно до умов цього договору більш ніж на 10 календарних днів є відмовою покупця від цього договору і продавець в такому випадку має право на розірвання цього договору в односторонньому порядку. Доказів відмови чи розірвання сторонами договору, суду не надано;

- сума попередньої оплати, на яку не була поставлена продукція і яка утримується відповідачем, становить 38 997,40 грн. і підлягає поверненню, оскільки попередню оплату товару здійснено, а сам товар не поставлено, в той час як відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Не погоджуючись з рішенням, Дочірнє підприємство «Автотрейдінг-Центр» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 по справі № 910/14381/17 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач послався на ті самі обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції, а саме на те, що за умовами спірного договору поставка товару мала відбутися лише після його повної оплати позивачем, проте останній таких дій щодо четвертого автомобіля не вчинив, а відтак, жодних порушень умов спірного договору відповідачем не вчинено.

Ухвалою від 20.12.2017 заявнику поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/14381/17, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Станом на ранок 15.01.2018 до Київського апеляційного господарського суду відзивів на апеляційну скаргу та жодних клопотань від учасників справи не надходило, з огляду на що ухвалою від 15.01.2018 справу призначено до розгляду на 29.01.2018.

Водночас після винесення вищевказаної ухвали 17.01.2018 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу який відповідачем до суду направлено 15.01.2018.

У поданому відзиві позивач послався на ті ж саме обставини, що й під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

03.11.2016 позивач як покупець та відповідач як продавець уклали договір купівлі-продажу № 127 (далі Договір) (а.с. 9-13) в п. 1.1 якого погодили, що відповідач зобов'язався передати у власність, а позивач - оплатити і прийняти у власність автомобіль (лі) марки SCODA (та/або додаткове обладнання до автомобілів) (надалі по тексту - товар) наступної моделі і модифікації: «Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW 5MG», колір білий акрил, у кількості 4 шт., ціна за 1 шт. 259 849,33 грн., всього на суму 1 559 096,00 грн.

В п. 2.1 Договору встановлено, що:

- загальна ціна товару у гривнях на дату укладення Договору включає вартість товару, всі витрати продавця та розраховується відповідно до курсу гривні по відношенню до долара США, встановленого комерційного курсу ТОВ «Єврокар» на дату укладення Договору та становить 1 559 096,00 грн. в тому числі ПДВ - 259 849,33 грн., що еквівалентно 59 512,00 доларів США;

- ціна товару на момент його відвантаження позивачу та оформлення товаросупровідних документів може бути змінена відповідачем без додатково отриманої згоди позивача, у випадку введення відповідно до законодавства України нових податків та/або зборів, які впливають на вартість товару. Про дані обставини та зміну ціни товару відповідач повідомляє позивача в письмовому вигляді.

За умовами п. 2.2 Договору, позивач сплачує загальну ціну товару на підставі виставленого дійсного на момент оплати рахунку-фактури шляхом переказу відповідних (ої) сум (и) грошових коштів на поточний рахунок позивача.

Пунктом 2.3 Договору встановлено, що оплата товару за Договором здійснюється наступним чином:

- перший платіж в розмірі 155 909,60 грн., що на момент укладення договору еквівалентно 5 951,20 доларів США, який є передоплатою, позивач сплачує протягом 5-ти банківських днів з дати підписання Договору;

- другий платіж в розмірі 1 403 186,40 грн., що на момент укладення Договору еквівалентно 53 560,80 доларів США, позивач сплачує на протязі 5-ти банківських днів з моменту виписки відповідачем документів для реєстрації товару в спеціалізованому центрі.

В п. 3.1 Договору сторони погодили, що поставка товару позивачу проводиться на наступних умовах (відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в у редакції 2000 року). Поставка товару здійснюється відповідачем за умовами поставки EXW. Місце відвантаження товару: м. Київ, вул. Здолбунівська, 3.

Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач зобов'язаний поставити товар на склад, протягом 35 робочих днів від дати підписання Договору, передача товару позивачу здійснюється після оплати повної вартості товару відповідно до п.2.2 Договору. Якщо термін виготовлення та підготовки товару за Договором припадає на свята, то у зв'язку з періодом відпусток/святкових днів на заводі-виробника термін виготовлення та підготовки товару затримується на зазначений термін та узгоджується сторонами додатково.

Як слідує з матеріалів справи, сторонами взяті на себе за Договором зобов'язання виконувались не в повній відповідності до його умов.

03.11.2017 відповідачем виставлено позивачу для оплати рахунок-фактуру № С-00000573 від 03.11.2016 на суму 155 909,60 грн. з призначенням платежу: Передоплата 10% за автомобіль Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW (а.с. 117) Платіжним дорученням № 158 від 03.11.2016 (а.с. 18) позивачем рахунок-фактура оплачений;

09.12.2016 відповідач виставив рахунок-фактуру № С-00000573 на суму 353 728,60 грн. (а.с. 118), що становить 90% вартості першого автомобіля, який позивачем оплачений платіжним дорученням № 182 від 09.12.2016 (а.с. 19);

12.12.2016 за Актом прийому-передачі та видатковою накладною № РА-0000141 від 12.12.2016 на суму392 706,00 грн. (а.с. 22-23) позивач отримав автомобіль «Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW 5MG», номер кузова ТМВАА2NH0HB100305.

16.12.2016 відповідач виставив для оплати позивачу рахунок-фактуру № С-000573 на суму 1 082 839,60 грн. (а.с. 79), що становить 90% вартості решти трьох автомобілів.

Доказів оплати вказаного рахунку та поставки вказаних автомобілів матеріали справи не містять.

Проте 23.12.2016 відповідач виставив рахунок-фактуру № С-00000573 на суму 360 772,60 грн. (а.с. 119), що становить 90% вартості другого автомобіля, який позивачем оплачений платіжним дорученням № 202 від 23.12.2016 (а.с. 20).

26.12.2016 за Актом прийому-передачі та видатковою накладною № РА-0000156 від 26.12.2016 на суму 399 750 грн. (а.с. 24-25) позивач отримав автомобіль «Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW 5MG», номер кузова ТМВАА2NH0HB100324.

Відповідачем до матеріалів справи долучено лист позивача № 3/01 від 03.01.2017 (а.с. 80), в якому останній звернувся до відповідача з проханням переглянути умови Договору в зв'язку з тим, що позивач не має достатніх фінансових можливостей для придбання 4 автомобілів і має намір відмовитись від купівлі одного автомобіля.

Матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем будь-якої відповіді позивачу на вказаний лист, проте договірні зобов'язання сторони продовжили виконувати.

Так, 17.02.2017 відповідач виставив рахунок-фактуру № С-00000573 на суму 370 413,60 грн.(а.с. 120), що становить 90% вартості третього автомобіля, який позивачем оплачений платіжним дорученням № 239 від 17.02.201 (а.с. 21).

22.02.2017 за Актом прийому-передачі та видатковою накладною № РА-0000010 від 22.02.2017 на суму 409 391 грн. (а.с. 26-27) позивач отримав автомобіль «Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW 5MG», номер кузова ТМВАА2NH0HB100334.

Отже, наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується повна оплата позивачем трьох автомобілів з чотирьох, які мали бути поставлені за умовами Договору, та поставка вказаних оплачених автомобілів. Ці факти сторонами не заперечуються.

Водночас четвертий автомобіль Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66kW 5MG, який позивачем платіжним дорученням № 158 від 03.11.2016 оплачений лише у розмірі 10% (38 997,40 грн.), повністю оплачений та, відповідно, поставлений не був.

Листом № 270301 від 27.03.2017 (а.с. 122) відповідач повідомив позивача, що той виконав свої зобов'язання щодо оплати та отримання лише 3-х автомобілів, вартість четвертого автомобіля сплачена позивачем частково в сумі 38 997,40 грн., у зв'язку з чим він нараховує пеню у розмірі 26 720,96 грн. Вказаний лист відповідачем позивачу направлений 07.04.2017, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії фіскального чеку з штрих кодовим ідентифікатором 741 та опису вкладення (а.с. 82), проте отриманий позивачем не був, що підтверджується витягом з он-лайн сервісу Укрпошти «Відстеження поштових пересилань» (а.с. 83).

27.06.2017 позивач надіслав відповідачу вимогу № 1 про повернення передплати по договору купівлі-продажу № 127 від 03.11.2016 (в порядку ст. 670, ч.2 ст.693 ЦК України) (а.с. 28-29), в якій, з посиланням на сплив строку поставки за Договором, вимагав у 3-ти денний термін з моменту отримання цієї вимоги повернути суму попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 38 997,40 грн. На доказ направлення вказаної вимог до матеріалів справи залучено копію фіскального чеку № 9087 від 27.06.2017.

Відповідач на вказану вимогу не відповів, кошти не повернув, наслідком чого стало його звернення позивача до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції позовні вимоги позивача задовольнив у повному обсязі, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки, до яких за своєю правовою природою відноситься спірний Договір, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 662 ЦК України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Станом на дату розгляду справи в суді четвертий автомобіль позивачу відповідачем не поставлений.

Колегія суддів вважає вірними посилання відповідача на те, що за умовами Договору автомобіль мав бути поставлений лише за умови повної його оплати, проте зазначає про таке.

За змістом п. 2.2 Договору підставою для проведення позивачем будь-яких оплат за Договором є виставлений відповідачем рахунок.

На оплату трьох автомобілів, в тому числі і четвертого автомобіля, відповідачем був виставлений рахунок № С-000573 від 16.12.2016, проте він оплачений не був, а подальші дій відповідача щодо виставлення окремих рахунків на оплату 90 % вартості другого та третього автомобіля, а саме № С-00000573 від 23.12.2016 на суму 360 772,60 грн. та № С-00000573 від 17.02.2017 на суму 370 413,60 грн., а також оплата таких рахунків позивачем свідчать про те, що сторони погодили, що оплата другого, третього та четвертого автомобіля має проводиться не за рахунком № С-000573 від 16.12.2016, а за іншими виставленими відповідачем рахунками.

Про вказане свідчить і той факт, що вартість автомобілів у виставлених відповідачем рахунках № С-00000573 від 23.12.2016 та № С-00000573 від 17.02.2017 є більшою за вартість автомобілів у рахунку № С-000573 від 16.12.2016.

Слід зазначити і про те, що рахунок № С-000573 від 16.12.2016 дійсний до оплати на протязі трьох банківських днів, тобто до 21.12.2016 включно, а відтак, відповідач мав усвідомлювати що з 22.12.2016 позивач такий рахунок оплатити не може. При цьому виставлення 23.12.2016 рахунку на оплату другого автомобіля і свідчить про те, що відповідач вказані обставини усвідомив.

Отже матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем свого обов'язку по виставленню позивачу рахунку на оплату 90% вартості четвертого автомобіля, без чого позивач не міг виконати свій обов'язок по оплаті такого автомобіля.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, факт поставки товару у визначений строк на склад відповідача (договір відповідального зберігання № 7 від 31.12.2015 та акт прийому-передачі від 16.12.2016 (а.с. 74-77) не може бути підставою для відмови у задоволені позовних вимог, адже вказані обставини не спростовують невиконання ним обов'язку щодо направлення позивачу повідомлення про готовність передачі четвертого автомобіля, виставлення рахунку-фактури окремо на четвертий автомобіль та вимоги його оплати.

Крім того, посилання відповідача на те, що він як продавець виконав свої зобов'язання вчасно та належним чином - замовлені у виробника (ПрАТ «Єврокар») автомобілі «Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW 5MG» білого кольору, а саме:

Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100305;

Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100324;

Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100334;

Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100320

були поставлені на склад відповідача (відповідачем помилково зазначено «склад позивача») за адресою м. Київ, вул. Здолбунівська, 3 до 23.12.2016, про що позивач був повідомлений у спосіб, визначений умовами п. 3.5 Договору, наявними в матеріалах справи документальними доказами (акт прийому-передачі від 16.12.2016) не підтверджуються, оскільки у вказаному акті зазначено про передачу на зберігання відповідачу лише одного автомобіля з чотирьох, а саме Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100320.

При цьому слід врахувати, що ціна автомобіля Scoda Rapid Ambition 1.2 TSI 66 kW.VIN ТМВАА2NH0HB100320, який згідно з актом прийому-передачі від 16.12.2016 (а.с.77) був переданий відповідачу як зберігачу за договором зберігання, укладеним з виробником автомобілів ПАТ «Єврокар», становить 390 060,00 грн., в той час як вартість вказаного автомобіля у рахунку-фактурі № С-0000573 від 16.12.2016 вказана відповідачем у сумі 360 946,40 грн. з ПДВ, і пояснень, чому ціна цього автомобіля, за якою відповідач взяв його на зберігання як зберігач, більша за вартість автомобіля, за яку він бажав продати його позивачу, відповідачем не надано.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

У разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 615 ЦК України).

Відповідно до статті 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплачених товарів або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови, покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. При цьому, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до продавця, що, як встановив господарський суд, покупцем і було зроблено у даному випадку.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань з поставки четвертого автомобіля, позивач відповідно до приписів законодавства має право вимагати повернення попередньої оплати.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача попередньої оплати за укладеним сторонами Договором в сумі 38 997,40 грн.

При цьому колегія суддів зауважує на тому, що з матеріалів справи слідує, що всі рахунки, окрім рахунку № С-000573 від 16.12.2016, позивач оплачував вчасно, що свідчить про добросовісність виконання ним умов Договору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Центр» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/14381/17 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України всі судові витрати по справі, в тому числі і за звернення з апеляційною скаргою покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Автотрейдінг-Центр» на рішення Господарського суду міста Києва від міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/14381/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2017 у справі № 910/14381/17 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14381/17.

Повний текст постанови складено: 19.02.2018

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна