УХВАЛА

м. Київ

22.02.2018Справа № 910/18839/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. при секретарі судового засідання Кимлик Ю.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Сігма»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой»

про стягнення 165.832,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

від заявника не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Сігма» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой» 165.832,00 грн., з яких: 154.120,00 грн. основного боргу, 9.293,00 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 2.419,00 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки № ЛТ031 від 28.03.2017.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/18839/17 частково задоволені позовні вимоги та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой» на користь Приватного підприємства «Сігма» 154.120,00 грн. основного боргу, 2.311,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

15.12.2017 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва виданий відповідний наказ.

15.02.2018 на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником з Приватного підприємства «Сігма» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» .

Заява мотивована тим, що 22.01.2018 на підставі ст. 512 Цивільного кодексу України шляхом укладення договору про відступлення права вимоги Приватне підприємство «Сігма» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» право вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой» заборгованість згідно рішення Господарського суду міста Києва № 910/18839/17 від 28.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/18839/17 від 16.02.2018 заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.02.2018.

Позивач в судове засідання 22.02.2018 не з'явився.

Від позивача 20.02.2018 до відділу діловодства суду надійшла заява, в якій проти задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження не заперечує та просить розглядати заяву без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання 22.02.2018 не з'явився.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала від 16.02.2018 у справі № 910/18839/17 була направлена відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 622 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03121, м. Київ, вул. Академіка Білецького, 9-В, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

Згідно інформації з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» в мережі Інтеренет вбачається, що 19.01.2018 адресату повідомлено повторно про надходження на його адресу поштового відправлення за номером 622.

Згідно з п. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

ТОВ «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» в судове засідання 22.02.2018 представника не направив.

Від ТОВ «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» 20.02.2018 до відділу діловодства суду надійшла заява, в якій заяви про заміну сторони виконавчого провадження підтримує повністю та просить розглядати заяву без участі представника заявника.

Відповідно до п. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Рішенням у даній справі стягнуто заборгованість, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой» згідно договору поставки № ЛТ031 від 28.03.2017 в частині поставки товару, який був повністю оплачений Приватним підприємством «Сігма».

16.01.2018 державним виконавцем Солом'янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 55533715 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/18839/17 від 28.11.2017 про стягнення 156.431,80 грн.

Згідно з п.п. 1, 2 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.

Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв'язок матеріального і процесуального права. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно п. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Як вбачається з матеріалів справи 22.01.2018 між Приватним підприємством «Сігма» (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору за цим договором первісний кредитор відступає, а новий кредитор повністю приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за договором поставки № ЛТ031, укладеного 28.03.2017 між Приватним підприємством «Сігма» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Літстрой» (далі - боржник).

Згідно з п. 1.2 договору за цим договором новий кредитор повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за основним договором.

Відповідно до п. 1.3 договору право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 154.120,00 грн. основного боргу та 2.311,00 грн. витрат по оплаті судового збору підтверджується первісними документами: видатковою накладною № РН-310301 від 31.03.2017; платіжним дорученням № 1029 від 30.03.2017, рахунком-фактурою № СФ-0000363 від 24.03.2017, рішенням Господарського суду міста Києва від 28.11.2017 у справі № 910/18839/17, наказом Господарського суду у справі № 910/18839/17; постановою про відкриття виконавчого провадження, які передаються первісним кредитором новому кредитору в момент підписання сторонами цього договору згідно акту приймання-передачі.

Стаття 514 Цивільного кодексу України встановлює, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З п. 12.3 договору поставки № ЛТ031 від 28.03.2017 вбачається, що покупець не має права переуступати свої права та обов'язки за цим договором третій стороні без письмової згоди постачальника.

Доказів в підтвердження наявності письмової згоди ТОВ «Літстрой» на укладення договору про відступлення права вимоги від 22.01.2018 ані заявником ані позивачем не подано. Як і не подано доказів звернення позивача до відповідача із заявою про повідомлення або отримання згоди на укладання договору про відступлення права вимоги від 22.01.2018.

Таким чином, договір про відступлення права вимоги від 22.01.2018 суперечить вимогам ст. 516 Цивільного кодексу України та не підтверджує відступлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» права вимоги боргу згідно рішення Господарського суду міста Києва № 910/18839/17 від 28.11.2017.

За відсутності належних доказів набуття Товариством з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Літстрой» суд приходить до висновку про відсутність на даний час достатніх підстав для здійснення заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 234, 334 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Уманська районна ремонтно-будівельна компанія» відмовити.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова