РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2018 року Справа №903/788/17

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.

суддя Огороднік К,М.

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

прокурора: Рункевич І.В. (посвідчення №048709 від 22.11.17);

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №0-3-0.6-10/62-18 від 12.01.18);

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №1 від 10.01.18);

ОСОБА_3 (паспорт);

ОСОБА_4 (довіреність №1 від 05.02.18);

розглянувши у відкритому судовомиу засіданні апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Луцькагротех" на рішення господарського суду Волинської області, ухвалене 29 листопада 2017 року суддею Костюк С.В. у м. Луцьку, повний текст складено 05 грудня 2017 року, у справі №903/788/17

за позовом заступника керівника Маневицької місцевої прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Головного управління Держеокадастру у Волинській області

до ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Луцькагротех"

про стягнення 59 493,28 грн. шкоди

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Заяв про відвід суддів не надходило. Розгляд справи проводиться за допомогою звукозаписувальної техніки.

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2017 року, заступник керівника Маневицької прокуратури Волинської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області до ТОВ "Луцькагротех" про стягнення 59 493,28 грн. - шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки державної власності загальною площею 44,2828 га, кадастровий номер 0:02:000:2379.

29 листопада 2017 року, рішенням господарського суду Волинської області було задоволено даний позов та стягнуто з відповідача на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області 59 493,28 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки державної власності загальною площею 44,2828 га.

ТОВ "Луцькагротех" у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального і процесуального права, оскільки прокурором не було вказано органу, в інтересах якого подано позов та зазначило, що спірна земельна ділянка передавалась на підставі рішення Хорлупівської сільської ради, які, як і договори оренди, не оскаржувалися та не заперечувалися, і з 2008 року до 2017 року використовувалась товариством на підставі укладених Договорів оренди з Хорлупівською сільською радою Ківерцівського району, а після проведення земельних торгів - з 07 вересня 2017 року, була передана знову ТОВ "Луцькагротех". Тому, вважає, що використання земельної ділянки за наявності не скасованого рішення органу місцевого самоврядування про передачу у користування (оренду) земельної ділянки не може бути кваліфіковану як "самовільне зайняття земельної ділянки".

ГУ Держгеокадастру, являючись розпорядником спірної земельної ділянки з 2015 року, не вживало жодних дій з приводу користування ТОВ "Луцькагротех" даною землею та не надсилало орендарю повідомлень, як цього вимагає ч.3 ст. 1481 ЗК України.

Нехтування вимогами земельного законодавства ГУ Держгеокадастром, як державним органом, не може бути підставою для задоволення позовних вимог в даній справі, враховуючи наявність правомірних очікувань орендаря, який належно виконував свої обов'язки за спірним договором оренди землі щодо подальшого продовження строку його дії.

Зазначає, що в жовтні 2016 року, в період дії договору, земельну ділянку було засіяно озимими культурами і відповідач покладався на подальше продовження дії договору оренди, маючи намір повідомити про це Хорлупівську сільську раду, як орендаря, у встановлений договором строк.

Крім того, зазначило, що після виставлення ГУ Держгеокадастром цієї земельної ділянки на торги, підприємство прийняло в них участь, виграло їх та уклало новий Договір оренди.

Прокурор і позивач у своїх відзивах на апеляційну скаргу вважають дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки до закінчення строку дії Додаткової угоди до типового договору оренди від 06 січня 2016 строк, а саме: до 31 грудня 2016 року, орендар належним чином не повідомив про намір продовжити дію договору ні Хорлупівську сільську раду, ні ГУ Держгеокадасту у Волинській області та використовував земельну ділянку до серпня 2017 року аж до збору урожаю без укладення належним чином оформленого договору оренди, чим порушив приписи Земельного кодексу України.

Вважає, що факт самовільного зайняття ТОВ "Луцькагротех" земельної ділянки площею 44,2828 га, зафіксовано в актах обстеження земельних ділянок та перевірки дотримання вимог земельного законодавства ГУ Держгеокадастру у Волинській області, оскільки на час її проведення, документів, які б надавали право на використання ТОВ "Луцькагротех" земель державної власності директор підприємства ОСОБА_3 не надав.

Питання самовільного зайняття спірної земельної ділянки було предметом судового розгляду за позовом директора ТОВ "Луцькагротех" про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ст. 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Так, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 липня 2017 року було відмовлено відповідачу у задоволенні вказаного позову та підтверджено факт самовільного зайняття ТОВ "Луцькагротех" спірної земельної ділянки

26 грудня 2017 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 17 січня 2018 року.

16 січня 2017 року, розпорядженням керівника апарату суду, у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Мамченко Ю.А., було проведено авто розподіл, яким визначено колегію у складі суддів: Дужич С.П., головуючий, ОСОБА_6, ОСОБА_7

17 січня 2018 року, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду колегією суддів у новому складі було прийнято апеляційну скаргу ТОВ "Луцькагротех" до свого провадження.

17 січня 2018 року, у судовому засіданні було оголошено перерву до 08 лютого 2018 року.

У судовому засіданні представники сторін підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

З 01 липня 2008 року по 31 грудня 2016 року, між Хорлупівською сільською радою, як орендодавцем, та ТОВ "Луцькагротех", як орендарем, на підставі рішень Хорлупівської сільської ради "Про надання земельної ділянки в оренду та розмір орендної плати" укладались типові договори оренди землі земельної ділянки загальною площею 45 га ріллі в с. Хорлупи за межами населеного пункту для ведення товарного виробництва, кадастровим номером :02:000:2379. (т.1 а.с.60-61, 65-66, 69-70, 75-77, 85-88, 89, 94-96, 101-102, 106)

Так, 08 січня 2014 року, між Хорлупівською сільською радою та ТОВ "Луцькагротех" був укладений такий типовий договір та відповідним чином зареєстрований в Державному реєстрі земель під №3.

В той же час, з 23 вересня 2015 року, земельну ділянку площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:000:2379 було зареєстровано за ГУ Держгеокадастру у Волинській області. (т.1 а.с.51)

06 січня 2016 року, між сторонами договірних відносин було укладено Додаткову угоду до типового договору оренди від 08 січня 2014 року, п.1 якої продовжено строк дії дії договору до 31 грудня 2016 року та п.2 розмір орендної плати визначено у 36 019,79 грн.

Згідно п.3.1 Додаткової угоди від 06 січня 2016 року закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

02 грудня 2016 року, ТОВ "Луцькагротех", звернулось до ДП "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" і ГУ Держгеокадастру у Волинській області з листом, у якому повідомило, що товариству стало відомо про призначення на 05 грудня 2016 року торгів на земельну ділянку, користувачем якої воно являється на підставі Типового договору оренди землі від 08 січня 2014 року, повідомляючи, що дана земельна ділянка засіяна восени 2016 року озимими культурами, просячи відкласти торги на час, після зібрання врожаю, так як підприємство зацікавлене взяти в них участь. (т.1 а.с.180)

02 грудня 2016 року, ДП "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернувся до ГУ Держгеокадастру у Волинській області з листом, у якому пояснив, що у звязку зі скаргою ТОВ "Луцькагротех", просить зняти лот №11902 (кадастровий номер :02:000:2379) з аукціону 6272. (т.1 а.с.200)

02 грудня 2016 року, наказом ГУ Держгеокадастру у Волинській області за №167 "Про скасування земельних торгів за лотом №11902 аукціону №9272" було скасовано земельні торги за лотом №11902 аукціону №9272 (право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:000:2379). (т.1 а.с.201)

18 травня 2017 року, перевіркою Управління з контролю за використанням та охороною земель з дотримання законодавства по використанню земель державної власності, за зверненням Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району, було встановлено факт розорювання та посіву сільськогосподарських культур ТОВ "Луцькагротех" на земельній ділянці площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:000:2379, державної власності на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району. /акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства за обєктом земельної ділянки №000040 та обстеження земельної ділянки №000008 від 18 травня 2017 року/. (т.1 а.с.16, 17)

18 травня 2017 року, державним інспектором управління з контролю за використанням та охороною земель ГУДГК у Волинській області було складено протокол про адміністративне правопорушення №000013 відносно генерального директора ТОВ "Луцькагротех", за самовільне зайняття земельної ділянки державної власності, відповідно ст.ст. 125, 126 ЗК України. (а.с.20-21)

22 травня 2017 року, постановою №00009 управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ держгеокадастру у Волинській області на керівника ТОВ "Луцькагротех" було накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.. (а.с.22)

19 липня 2017 року, постановою Луцького міськрайонного суду, у справі №161/8579/17, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2017 року, було відмовлено у задоволенні адміністративного позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №00009 від 22 травня 2017 року. (т.1 а.с.30-39)

07 вересня 2017 року, на підставі результатів проведення земельних торгів від 07 вересня 2017 року, між ГУ Держгеокадастру у Волинській області, як орендодавцем, та ТОВ "Луцькагротехніка", як переможцем торгів та орендарем, було укладено Договір оренди землі, за яким орендодавець, надає, а орендар приймає в строкове платне користування на 7 років земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :02:000:2379, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Хорлупівськоої сільради, загальною площею 44,2828 га. (т.1 а.с.53, 56-57)

12 жовтня 2017 року, заступник керівника Маневицької прокуратури Волинської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області до ТОВ "Луцькагротех" про стягнення 59 493,28 грн. - шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки державної власності загальною площею 44,2828 га, кадастровий номер 0:02:000:2379. (т.1 а.с.3-12)

30 жовтня 2017 року, Ківерцівським ВП ГУНП у Волинській області було закрите кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000616 від 28 липня 2017 року, щодо виявлення факту самовільного зайняття земельної ділянки площею 44,2828 га ТОВ "Луцькагро" її розорювання та посіву сільськогосподарських культур, у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 1971 КК України, оскільки факт самовільного зайняття земельної ділянки не знайшов свого підтвердження. (т.1 а.с.148)

29 листопада 2017 року, рішенням господарського суду Волинської області було задоволено даний позов та стягнуто з відповідача на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області 59 493,28 грн. шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки державної власності загальною площею 44,2828 га. (т.1 а.с.206-209)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу шляхом, зокрема, відшкодування завданої майнової шкоди.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Рішенням Конституційного Суду України №3-рп/99 від 08 квітня 1999 встановлено, що поняття "інтереси держави" є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає з посиланням на законодавство підстави подання позову, вказує, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Таким чином, прокурор правомірно звернувся з даним позовом в інтересах держави.

В своїй позовній заяві, заступник прокурора, пред'являючи позов в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області, просить стягнути з відповідача шкоду у розмірі 59 493,28 грн. за самовільне зайняття земельної ділянки державної власності /розорювання та посіву відповідачем сільськогосподарських культур/ площею 44,2828 га за кадастровим номером 0:02:000:2379 нормативно грошовою оцінкою 1 181 524 000,00 грн. , що розміщена на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району, яку визначено відповідно до "ОСОБА_3 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу", затвердженої постановою КМУ №963 від 25 липня 2007 року.

За приписами ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, з 01 липня 2008 року по 31 грудня 2016 року, між Хорлупівською сільською радою, як орендодавцем, та ТОВ "Луцькагротех", як орендарем, відповідно до рішень Хорлупівської сільської ради "Про надання земельної ділянки в оренду та розмір орендної плати", на підставі типових договорів оренди землі існували правовідносини з приводу користування земельної ділянки державної власності загальною площею 45 га ріллі в с. Хорлупи за межами населеного пункту для ведення товарного виробництва.

Дані обставини не заперечуються ні заступником прокурора, ні ГУ Держгеокадастру у Волинській області ні ТОВ "Луцькагротех".

В той же час, з матеріалів справи встановлено, що у період вищезазначених орендних правовідносин, 23 вересня 2015 року, зазначену земельну ділянку площею 44,2828 га, кадастровим номером :02:000:2379, було зареєстровано за ГУ Держгеокадастру у Волинській області.

Відповідно до ч.3 ст. 1481 ЗК України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобовязана повідомити про це її користувачів із зазначенням:

кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки;

найменування (для юридичних осіб), прізвища, імя, по батькові (для фізичних осіб) нового власника;

місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси;

платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.

Повідомлення про перехід права власності від держави до територіальної громади або навпаки підлягає опублікуванню у друкованих засобах масової інформації місцевої сфери розповсюдження із зазначенням кадастрового номера, місця розташування та площі земельної ділянки.

Відповідно до ч.4 ст. 13 Конституції України, усі субєкти права власності рівні перед законом і держава забезпечує захист права усіх субєктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази, що ГУ Держгеокадастру у Волинській області, провівши реєстрацію земельної ділянки, повідомляло Хорлупівську сільську раду, як попереднього власника, і ТОВ "Луцькагро", як землекористувача, про зміну власника земельної ділянки, навіть і з порушенням місячного терміну.

Натомість, ГУ Держгеокадастру, ще до закінчення строку дії договору оренди: на 05 грудня 2016 року, не зясувавши зайнятість вказаної земельної ділянки на підставі Додаткової угоди до типового договору оренди від 01 серпня 2014 року, призначило проведення земельних торгів цієї земельної ділянки за лотом №11902, виставленої для продажу на аукціон №6272 (право оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:00062379, розташованої на території Хорлупівської сільської ради).

Втім, ТОВ "Луцькагро" користуючись спірною земельною ділянкою з 2008 року, маючи укладений 08 січня 2014 року і пролонгований до кінця 2016 року, Договір оренди, належним чином використовуючи дану земельну ділянку за призначенням (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), як виробник сільськогосподарської продукції, з значним терміном технологічного процесу на її вирощування, правомірно очікувало на пролонгацію оренди зазначеної земельної ділянки.

Так, місцевим господарським судом залишено поза увагою приписи ст. 9 Конституції України ст.ст. 17, 18 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори" та положення Конвенції про захист прав і основних свобод людини (надалі Конвенції).

Зокрема згідно ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 серпня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії", що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Правомірні очікування виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об'єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції та національного законодавства України.(рішення Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі "Стретч проти Об'єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії")

Майном, відповідно до ч.1 ст. 190 ЦК України, є речі, сукупність речей, а також майнові права, до яких належить і право користування майном, тобто оренда.

Рішенням Європейського суду з права людини №311107/96 у справі "Іатрідіс проти Греції" від 25 березня 1999 року, також зазначено, що концепція "майна" в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також не обмежується правом власності на матеріальні речі, а на інші права і інтереси, до яких може належати і право оренди.

Відповідно до частини першої ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що в діях відповідача ТОВ "Луцькагро" відсутні ознаки самовільного зайняття земельної ділянки площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:00062379, розташованої на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області за межами населеного пункту для ведення товарного виробництва, в розумінні ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Тим більше, що за приписами п.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

А посилання позивача на те, що відсутні листи відповідача до ГУ Держгеокадастру у Волинській області про продовження Договору оренди від 08 січня 2014 року, судова колегія оцінює критично та відхиляє, як безпідставні, оскільки не виконання самим позивачем вимог ч.3 ст. 1481 ЗК України, призвело до того , що відповідач, 06 січня 2016 року, здійснював пролонгацію Типового договору оренди землі від 08 січня 2014 року на зазначену вище земельну ділянку з Хорлупівською сільською радою, яка вже з 23 вересня 2015 року не мала права нею розпоряджатися.

Щодо наявної в матеріалах справи постанови Луцького міськрайонного суду від 19 липня 2017 року, то колегія суддів зазначає, що предметом розгляду даного спору було правомірність винесення постанови про накладення адміністративного стягнення №00009 від 22 травня 2017 року на керівника ТОВ "Луцькагро" та не досліджувались договірні відносини з приводу виникнення та продовження користування земельною ділянкою відповідачем, як сільськогосподарським виробником.

Інші заперечення прокурора і позивача, викладені у відзивах на апеляційну скаргу, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Оскільки, ТОВ "Луцькагро" правомірно і належним чином на протязі значного періоду з 2008 року, як сільськогосподарський виробник, користувалось земельною ділянкою державної власності площею 44,2828 га, кадастровий номер :02:00062379, розташованої на території Хорлупівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області за межами населеного пункту для ведення товарного виробництва, мало правомірне сподівання на продовження орендних відносин та на укладання договору оренди на вказану земельну ділянку та за відсутності самовільного зайняття даної земельної ділянки, колегія суддів дійшла до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення 59 493,28 грн. шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки державної власності, а тому в позові заступника керівника Маневицької прокуратури Волинської області звернувся з позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Волинській області слід відмовити.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині.

На підставі наведеного, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши докази, надані сторонами, перевіривши обєктивність прийняття рішення судом першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволити, а рішення господарського суду Волинської області скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення 59 493,28 грн. шкоди.

Керуючись ст. ст. 269-273, 275, 277-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 з обмеженою відповідальністю "Луцькагротех" задоволити.

Рішення господарського суду Волинської області від 29 листопада 2017 року у справі №903/788/17 - скасувати.

Прийняти нове рішення по справі, яким у позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її.отримання.

Справу №903/788/17 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Огороднік К.М.