Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 916/4693/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду

(головуючий - Колоколова С.І., судді: Величко Т.А., Принцевська Н.М.)

від 14.12.2017

у справі № 916/4693/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Ріелті Груп",

Публічне акціонерне товариство "Ринок Малиновський",

Публічне акціонерне товариство "Туристично-виробнича фірма "Чорне море",

Публічне акціонерне товариство "Чорноморська транспортна компанія,

про стягнення 1 047 688 897, 41 грн,

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець"

до Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

про внесення змін до договору,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №916/4693/15 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі № 916/4693/15 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у справі №916/4693/15.

Ухвала суду мотивована таким:

- ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у справі № 916/4693/15 було повернуто апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово - інформаційний центр" на рішення Господарського суду Одеського області від 09.02.2016 на підставі п. 3 ст. 97 ГПК України, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" про відстрочення сплати судового збору відмовлено;

- до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст. 107 ГПК України 06.12.2017 (вх. № 1666-к) надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у даній справі;

- до Одеського апеляційного господарського суду від Вищого господарського суду України 14.12.2017 надійшов запит на справу № 916/4693/15, у зв'язку з надходженням касаційної скарги;

- згідно зі ст. 109 ГПК України, касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову. Апеляційний господарський суд зобов'язаний невідкладно надіслати скаргу разом зі справою до Вищого господарського суду України;

- відповідно до вимог ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом;

- надіслання господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справ до судів вищих інстанцій підпадає під дію частини першої статті 79 ГПК України, оскільки відсутність у суді зазначених матеріалів унеможливлює розгляд ним справи. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції";

- з огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про зупинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі № 916/4693/15 до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Касаційного господарського суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до Одеського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Також у касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" просило винести і направити до Вищої Ради Правосуддя окрему ухвалу стосовно суддів Одеського апеляційного господарського суду Колоколова С.І., Величко Т.А., Принцевської Н.М. щодо оцінки дій по вчиненню перешкод товариству на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Ухвалою Верховного Суду від 26.01.2018 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №916/4693/15. Прийнято до розгляду касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі №916/4693/15 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Цією ж ухвалою суду учасникам справи надано строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

Учасники справи своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу не скористались.

Узагальнені доводи Публічного акціонерного товариства "Сбербанк", наведені у касаційній скарзі:

- оскаржуваною ухвалою вчергове було зупинено провадження у справі, а матеріали справи було надіслано до касаційного суду; відсутність матеріалів справи в апеляційному суді та зупинення провадження у справі унеможливлює розгляд справи по суті.

При цьому Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" посилається на порушення судом апеляційної інстанції положень пункту 2.4.21., 2.4.23, 2.7.1 Інструкції з діловодства в господарських судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, п. 4.1, 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України".

Верховний Суд, переглядаючи у касаційному порядку оскаржувані судові рішення, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції прийнята 14.12.2017, тобто до набрання чинності 15.12.2017 новою редакцією Господарського процесуального кодексу України відповідно до Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII. Таким чином, переглядаючи ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017, Верховний Суд керується нормами процесуального закону, який діяв на момент її прийняття.

Відповідно до статті 107 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: 1) рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; 2) ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Згідно із статтею 109 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову. Апеляційний господарський суд зобов'язаний невідкладно надіслати скаргу разом зі справою до Вищого господарського суду України.

У п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що подання касаційної скарги на ухвалу місцевого або апеляційного господарського суду не перешкоджає продовженню розгляду справи відповідним судом, за винятком випадку, коли касаційною інстанцією витребуються усі матеріали справи; в такому випадку суд нижчої інстанції, надіславши відповідні матеріали до Вищого господарського суду України, зупиняє провадження у справі до повернення цих матеріалів з суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме супровідного листа Одеського апеляційного господарського суду від 15.12.2017 № 1629 матеріали даної справи були надіслані до Вищого господарського суду України на запит судді Вищого господарського суду України Владимиренко С.В. для розгляду заяви ТОВ "Авенсіс" про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017. Разом зі справою до Вищого господарського суду України також було надіслано касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017.

Наведеним спростовуються доводи та посилання Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" на положення Інструкції з діловодства в господарських судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 та постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" про порядок формування матеріалів оскарження, оскільки такий застосовується у випадку надходження до суду апеляційної інстанції касаційних скарг на ухвали судів нижчих інстанцій.

У даному випадку до Вищого господарського суду України надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авенсіс" про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017, а не касаційна скарга на ухвалу суду апеляційної інстанції. У випадку надходження касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції, останній на підставі пункту 2 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2453-VІ від 07.07.2010, повернув би таку касаційну скаргу скаржнику як таку, що подана без дотримання вимог статті 109 Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2453-VІ від 07.07.2010, і не мав би права витребовувати матеріали справи.

Матеріали справи були витребувані судом касаційної інстанції та відповідно надіслані судом апеляційної інстанції для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авенсіс" про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017, а тому у суду апеляційної інстанції не було підстав керуватися відповідними положеннями Інструкції з діловодства в господарських судах, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 та постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України", на які посилається скаржник.

Згідно з абзацом 5 пункту 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" надіслання господарським судом у передбачених законом випадках матеріалів справ до судів вищих інстанцій підпадає під дію частини першої статті 79 ГПК, оскільки відсутність у суді зазначених матеріалів унеможливлює розгляд ним справи.

Разом з тим, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, апеляційне провадження було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017, яка була подана до суду апеляційної наручно 06.12.2017, про що свідчить вхідний реєстраційний штамп суду.

Невірне визначення судом апеляційної інстанції фактичної підстави зупинення, а саме вказівка у резолютивній частині ухвали на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово - інформаційний центр", замість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Авенсіс "про роз'яснення постанови Вищого господарського суду України від 21.11.2017", є формальною помилкою, що не може бути підставою для скасування судового рішення, ухваленого відповідно до вимог процесуального законодавства, чинного на момент вирішення питання про зупинення провадження у справі у зв'язку з надісланням матеріалів справи до суду касаційної інстанції. Колегія суддів бере до уваги встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо надходження запиту справи від Вищого господарського суду України та посилання на пункту 3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Відповідно до положення частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 1 статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом апеляційної інстанції з дотриманням норм процесуального закону, в редакції, яка була чинною на момент вирішення питання про зупинення провадження у справі, правомірно на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України було зупинено провадження у справі у зв'язку з надісланням матеріалів справи до Вищого господарського суду України.

Окрім того, у касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" просило винести і направити до Вищої Ради Правосуддя окрему ухвалу стосовно суддів Одеського апеляційного господарського суду Колоколова С.І., Величко Т.А., Принцевської Н.М. щодо оцінки дій по вчиненню перешкод ПАТ "Сбербанк" на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Публічним акціонерним товариством "Сбербанк" також було подано заяву про винесення окремої ухвали. В обґрунтування наведеної заяви товариство посилається на таке:

- рішенням Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у даній справі первісний позов задоволено частково, стягнуто з ПАТ "ФК "Чорноморець" на користь ПАТ "Сбербанк" заборгованість;

- з 29.02.2016 у провадженні Одеського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 916/4693/15 з розгляду апеляційної скарги ПАТ "ФК "Чорноморець";

- ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.10.2016 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09 лютого 2016 року у справі № 916/4693/15 було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Управління Бізнесом" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 19.10.2016 у справі № 916/4693/15. Справу № 916/4693/15 було направлено до Вищого господарського суду України;

- ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.01.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі № 916/4693/15 було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група Управління Бізнесом" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 у справі № 916/4693/15;

- ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.07.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі № 916/4693/15 зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авенсіс" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 18.07.2017 у справі № 916/4693/15;

- ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Футбольний клуб "Чорноморець" на рішення Господарського суду Одеської області від 09.02.2016 у справі № 916/4693/15 було зупинено до розгляду Вищим господарським судом України касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансово-інформаційний центр" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 у справі №916/4693/15.

- апеляційне провадження у справі № 916/4693/15 триває більш як 22 місяці, а саме з лютого 2016 року, що є грубим порушенням вимог господарського процесуального законодавства, адже згідно з положеннями статті 102 Господарського процесуального кодексу України, в редакції до 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України, викладено його у новій редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017.

Статтею 246 Господарського процесуального кодексу України в новій редакції надано право суду вищої інстанції постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до статті 90 Господарського процесуального кодексу України в редакції до 15.12.2017, таких повноважень у господарського суду не було.

Таким чином, оскільки Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" як на підставу винесення окремої ухвали в порядку статті 246 Господарського процесуального кодексу України в новій редакції, посилається на процесуальні дії, вчинені судом апеляційної інстанції до 15.12.2017, то колегія суддів не знаходить підстав для задоволення зазначеної заяви, оскільки суд апеляційної інстанції керувався чинними на той час нормами процесуального законодавства.

Керуючись статтями 236, 246, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 14.12.2017 у справі № 916/4693/15 - без змін.

2. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Сбербанк" у задоволенні заяви про винесення окремої ухвали.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Г.Вронська