Суд
УХВАЛА

28 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 926/430/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткача І.В.,

розглянувши касаційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу “Колос”

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 (головуючий –Хабіб М.І., судді - Дубник О.П., Зварич О.В.)

та рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2017

(суддя Дутка В.В.)

у справі №926/430/17

за позовом Публічного акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Чернівціобленерго”

до Сільськогосподарського кооперативу “Колос”

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Дочірнього підприємства відкритого акціонерного товариства “Пересувна механізована колона №151”

про: стягнення 43 689,54 грн заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2017 року Сільськогосподарський кооператив “Колос” звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2017 у справі №926/430/17 з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності причин пропуску такого строку скаржник зазначає, що в межах строку на касаційне оскарження звертався з касаційною скаргою, яка була підписана представником за довіреністю, оскільки директор кооперативу перебував на лікарняному. Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.09.2017 касаційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу “Колос” від 20.06.2017 було повернуто заявнику без розгляду на підставі пункту 1 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відсутністю відомостей щодо наявності у представника скаржника статусу адвоката. Скаржник зазначає, що оскільки попередня касаційна скарга була повернута ухвалою Вищого господарського суду України від 19.09.2017, то право на повторне подання касаційної скарги він не міг реалізувати в межах строку на касаційне оскарження, а тому вважає, що такий строк пропущено з поважних причин.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017, який набрав чинності з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Підпунктом 14 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Як зазначено вище, в обґрунтування причин поважності строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі. Сільськогосподарський кооператив “Колос” зазначає про те, що на час первісного подання касаційної скарги директор кооперативу перебував на лікарняному, тому скаргу підписав неуповноважений представник кооперативу. Проте суд касаційної інстанції вважає такі доводи скаржника необґрунтованими, оскільки останнім не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Сільськогосподарського кооперативу “Колос” залишається без руху на підставі частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України для надання скаржником доказів, в підтвердження обставин, наведених у клопотанні про відновлення строку на подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 234, 292, підпунктом 11 п. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Сільськогосподарського кооперативу “Колос” на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 13.06.2017 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 29.03.2017 у справі №926/430/17 залишити без руху.

2. Встановити Сільськогосподарському кооперативу “Колос” строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали передбачені абзацом 2 частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ткач