ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

21.02.2018м. ДніпроСправа № 904/676/18

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПриватОфис", м. Дніпро

про визнання недійсними окремих положень договорів оренди та визнання недійсними односторонніх правочинів щодо розірвання договорів оренди

Суддя Бондарєв Е.М.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить визнати недійсним п. 7.4 договорів оренди від 01.12.2016 р., укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Приватофис" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк", визнати недійсними односторонні правочини, оформлені письмовими повідомленнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" вих. № 13/11-3 від 13.11.2017 р., № 14/11-3 від 14.11.2017 р., № 15/11-3 від 15.11.2017 р.

Крім того, Позивачем до позовної заяви надана заява про забезпечення позову, згідно якої Позивач просить заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" самостійно або через інших осіб вчиняти будь-які прямі або опосередковані дії направлені на унеможливлення користування ПАТ "КБ "Приватбанк" його працівниками або клієнтами, приміщеннями, які знаходяться за адресами: м. Київ, вул. Хмельницького Богдана (Шевченківський р-н), буд. 41, приміщення 56, м. Київ, вул. Микільсько-Ботанічна, буд. 2/14, м. Київ, вул. Василевської Ванди, буд. 12/16, приміщення 129, м. Київ, вул. Василевської Ванди, буд. 12/16, приміщення 130, м. Київ, вул. Юри Гната, буд. 7, м. Київ, проспект Леся Курбаса, буд. 7-А, м. Київ, проспект Палладіна Академіка, буд. 18/30, м. Київ, вул. Червонопільська, буд. 13/16, приміщення 83, м. Київ, вул. Татарська, буд. 38а, м. Київ, вул. Ахматової Анни, буд. 5, м. Київ, проспект Маяковського Володимира, буд. 73, а також заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Приватофис" самостійно або через інших осіб вчиняти будь-які прямі або опосередковані дії направлені на вивільнення орендованих приміщень від обладнання, устаткування та працівників ПАТ "КБ "Приватбанк" до набрання рішенням у справі законної сили.

Заява мотивована тим, що Позивач має обґрунтовані побоювання, що Відповідачем під час розгляду справи судом, можуть бути вчинені дії, в тому числі примусового характеру, направлені на обмеження доступу працівників Позивача та клієнтів до орендованих приміщень (відділень банку), опосередковані дії направлені на унеможливлення використання приміщень за їх функціональним призначенням, або навіть дії примусового характеру направлені на вивільнення приміщень. З огляду на вищезазначене, Позивач вважає, що даному випадку належить застосувати заходи забезпечення позову у вигляді встановлення заборони Відповідачу вчиняти будь-які прямі або опосередковані дії, направлені на унеможливлення користування Позивачем, його працівниками та клієнтами, орендованими приміщеннями або вивільнення орендованих приміщень до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст.ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Згідно із заявою про забезпечення позову, Позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, лише зазначено, що Позивач має обґрунтовані побоювання, що Відповідачем під час розгляду справи судом буде вчинено певні дії, що є виключно припущеннями Позивача.

Разом з тим, Позивачем не наведено обставин, які б свідчили про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суду не надано доказів того, що вказані заходи забезпечення позову можуть забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно із ст. 236 Цивільного кодексу України, нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Отже, у разі задоволення позову Позивача, рішення суду щодо визнання недійсними окремих положень договорів оренди та визнання недійсними односторонніх правочинів щодо розірвання договорів оренди буде виконано шляхом встановлення судом фактів недійсності окремих положень договорів оренди та визнання недійсними односторонніх правочинів щодо розірвання договорів оренди з моменту їх вчинення, сторонам не потрібно буде здійснювати будь-які активні дії для примусового виконання даного рішення. З огляду на це, заборона власнику нерухомого майна вчиняти певні дії щодо його власності, про що просить Позивач у заяві про забезпечення позову, не може забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та не сприятиме ефективному захисту та/або поновленню порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, з урахуванням наведених мотивів для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Заява Позивача ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджена жодним належним доказом.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк" Приватбанк" в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання - 21.02.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1