РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018Справа № 910/18958/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку загального позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Кривбасводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Моноліт груп"

про стягнення 2 884 642, 81 грн.

за участю представників:

від позивача: Мамалига С.І. - представник за довіреністю № 10 від 04.01.2018 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" (далі - КП "Кривбасводоканал") з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Моноліт груп" (далі - ТОВ "ВКП Моноліт груп") про стягнення 2 884 642, 81 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про відступлення права вимоги № 292-ЗБУТ від 24.06.2015 р. в частині несплати ТОВ "ВКП Моноліт груп" грошових коштів за передане позивачем право вимоги до ДП «Криворізька теплоцентраль» за зобов'язаннями по договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 279 від 03.02.2006 р.

У позові КП "Кривбасводоканал" просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2 310 600,00 грн., інфляційну складову боргу у сумі 452 877,80 грн. та 3 % річних у сумі 121 164,11 грн., а всього - 2 884 642, 81 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2017 р.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2018 р. розгляд справи в суді здійснювався у загальному позовному провадженні відповідно до правил, визначених новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017 р.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань про відкладення розгляду або про розгляд справи у його відсутність суду не подав, причини його неявки судом визнані неповажними. Позиція відповідача щодо заявленого позову суду невідома.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Судом встановлено, що 03.02.2006 р. між КП "Кривбасводоканал" ("Кривбасводоканал") та ДП «Криворізька теплоцентраль» (споживач) був укладений договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 279 (далі - договір), відповідно до умов якого КП "Кривбасводоканал" надало ДП «Криворізька теплоцентраль» послуги з постачання холодної води та приймання від споживача стічних вод. Однак, у зв'язку із неналежним виконанням споживачем своїх зобов'язань з оплати вартості наданих послуг, з березня по квітень 2014 р., у останнього утворилась заборгованість перед КП "Кривбасводоканал" у сумі 2 510 600,90 грн.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували оплату ДП «Криворізька теплоцентраль» заборгованості перед КП "Кривбасводоканал" за договором № 279 від 03.02.2006 р. у сумі 2 510 600,90 грн., або спростовували доводи позивача у цій частині.

Також встановлено, що у подальшому, 01.02.2017 р. між КП "Кривбасводоканал" (кредитор) та ТОВ "ВКП Моноліт груп" (новий кредитор) був укладений договір відступлення права вимоги № 292-ЗБУТ (далі - договір відступлення права вимоги). Відповідно до п. 1.1 договору кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника - ДП «Криворізька теплоцентраль» за зобов'язанням по договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 279 від 03.02.2006 р. При цьому розмір заборгованості боржника по зобов'язаннях кредитора за надані послуги у період з березня по квітень 2014 р., складають 2 510 600,90 грн. (п.п. 1.1, 1.2 договору відступлення права вимоги).

Згідно з п. 1.3 договору відступлення права вимоги до нового кредитора переходить право вимагати від боржника належного виконання зобов'язань за договором № 279 від 03.02.2006 р. у сумі 2 510 600,90 грн. За передане право вимоги новий кредитор зобов'язаний до 31.12.2015 р. перерахувати кредитору грошові кошти у сумі 2 510 600,90 грн. (п. 2.1 цього договору).

Відповідно до п. 2.5 договору відступлення права вимоги за фактом повного виконання зобов'язань сторони протягом 5 днів складають акт виконаних робіт, який свідчить про повне виконання сторонами цього договору.

Договір відступлення права вимоги набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015 р., а в частині здійснення розрахунків - до повного погашення заборгованості (п. 6.1).

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов вказаного договору відповідач - ТОВ "ВКП Моноліт груп" лише частково перерахував на користь КП "Кривбасводоканал" вартість відступленого права вимоги, а саме - у сумі 200 000,00 грн., про що свідчать платіжні доручення № 145 від 23.12.2015 р. та № 148 від 24.12.2015 р. За таких обставин у відповідача виникла заборгованість у сумі 2 310 600,00 грн., що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.03.2016 р., підписаним ТОВ "ВКП Моноліт груп" без зауважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів, які б підтверджували перерахування позивачу грошових коштів за договором відступлення права вимоги своєчасно та у повному обсязі або спростовували доводи останнього, суду не надав, відтак, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 2 310 600,00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у вказаному розмірі.

Також позивач просив стягнути з відповідача інфляційну складову боргу у сумі 452 877,80 грн. та 3 % річних у сумі 121 164,11 грн.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на встановлене судом прострочення виконання відповідачем його грошового зобов'язання, вимоги про стягнення 3% річних та інфляційної складової боргу є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення матеріальних втрат на підставі ст. 625 ЦК України, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 452 877,80 грн. та 3 % річних у сумі 121 164,11 грн., тобто у заявлених позивачем сумах.

За таких обставин суд задовольняє позов у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Комунального підприємства "Кривбасводоканал" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Моноліт груп" про стягнення 2 884 642, 81 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Моноліт груп" (03186, м. Київ, вул. Чоколівський бульвар, буд. 19, ідентифікаційний код 36220203) на користь Комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6А, ідентифікаційний код 03341316) заборгованість у сумі 2 310 600 (два мільйони триста десять тисяч шістсот) грн. 90 коп., інфляційне збільшення боргу у сумі 452 877 (чотириста п'ятдесят дві тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 80 коп., 3 % річних у сумі 121 164 (сто двадцять одна тисяча сто шістдесят чотири) грн. 11 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 43 269 (сорок три тисячі двісті шістдесят дев'ять) грн. 64 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 19 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складений 26 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.