ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2018 року Справа № Б24/40/15/176/02

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецова В.О.,

суддів: Науменка І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Пінчук Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Сіті" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 (суддя Полєв Д.М.) у справі

за заявою Української державної інноваційної компанії регіонального відділення, м.Дніпро

до відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод", м.Кам'янське

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

17.02.2016 ліквідатор ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" звернувся до суду з позовом до ТОВ "Техно Сіті", третя особа Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового комплексу від 20.12.2012, зареєстрованого в реєстрі за №3238.

Заяву (позовну заяву) обґрунтовано ліквідатором тим, що договір купівлі-продажу укладено особою, що не мала належних повноважень, та в порушення встановленого порядку продажу майна банкрута, а саме: головою правління банкрута Лихолатом М.М., продано майно банкрута яке він не мав права продавати та укладати договір купівлі-продажу, у зв'язку з тим що останнім порушено п. 92.1., 92.2. ст. 92 Податкового кодексу України, оскільки ВАТ Дніпродзержинський автомобільний завод в момент укладення договору знаходилось в податковій заставі.

Ухвалою господарського суду від 22.11.2016, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017, відмовлено у задоволені заяви (позовної заяви) ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" до ТОВ "Техно" про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнового комплексу від 20.12.2012.

Постановою Вищого господарського суду України від 11.07.2017 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2017 та ухвалу суду від 22.11.2016 скасовано, справу переданого до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд.

Під час нового розгляду, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 заяву (позовну заяву) ліквідатора ВАТ Дніпродзержинський автомобільний завод б/н від 15.02.2016 до відповідача ТОВ "Техно Сіті", третя особа - Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 20.12.2012 майнового комплексу задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу б/н від 20.12.2012 майнового комплексу автомобільного заводу, що знаходиться за адресою м Кам'янське, вул.Стасова, 79а, укладений між ТОВ "Техно Сіті", м.Київ та ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод", м. Кам'янське.

Зазначена ухвала мотивована посиланням на те, що посилання ліквідатора щодо перебування майна банкрута в момент укладення договору в податковій заставі спростовуються матеріалами справи.

У зв'язку із скасуванням постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2014 ухвали господарського суду від 20.02.2014, визнання недійсною мирової угоди від 16.02.2012 та поновлення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод", процедура банкрутства є чинною, тобто ліквідаційна процедура триває безперервно починаючи з 18.03.2010, а тому тільки ліквідатор виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута.

Перебіг строку позовної давності починається не з моменту підписання договору, а з моменту коли ліквідатор міг дізнатися про порушене права та зазначений правочин, а саме з моменту винесення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2014, якою скасовано ухвалу суду від 20.02.2014, визнано недійсною мирову угоду та поновлено провадження у справі.

Не погодившись із згаданою ухвалою, товариством з обмеженою відповідальністю "Техно Сіті" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з урахуванням поданих доповнень, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу господарського суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Скаржник вважає, що позовна давність для пред'явлення вимог з приводу визнання недійсним спірного правочину спливла 20.12.2015, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України є підставою для відмови в позові.

Незважаючи на припинення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" чинне до цього часу згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2012, при укладенні спірного договору було дотримано усі процедури, передбачені діючим на той момент законодавством України для продажу нерухомого майна підприємства - банкрута.

На думку скаржника, висновок суду першої інстанції про те, що ліквідаційна процедура ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" триває безперервно з 18.10.2010 суперечить чинному на цей час процесуальному документу, а саме ухвалі господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2012, якою була затверджена мирова угода та припинено провадження у даній справі.

Ухвала господарського суду від 08.05.2012 не скасовувалася та є чинною. Саме ця ухвала, а не мирова угода, як договір є підставою припинення повноважень ліквідатора та поновлення повноважень керівника юридичної особи на підставі її Статуту.

Спірний договір було укладено відповідно до вимог ст.657 ЦК України, а саме у письмовій формі та нотаріально посвідчено.

Майновий комплекс, який є предметом договору від 20.12.2012, на момент укладення цього договору, було звільнено з-під податкової застави, про що були складені відповідні акти, які надавалися нотаріусу під час посвідчення ним спірного договору.

Крім того, скаржник зазначає, що дії нотаріуса щодо посвідчення спірного договору не оскаржувалися, у тому числі позивачем чи органами податкової служби.

У відзиві на апеляційну скаргу Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зазначає, що господарським судом винесено ухвалу від 10.11.2017 законно, обґрунтовано та без порушень норм матеріального та процесуального права.

Ліквідатор банкрута у поданому відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ліквідатором зазначає, що у постанові Вищого господарського суду України від 11.07.2017 встановлено, що ліквідаційна процедура ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" триває безперервно, починаючи з 18.03.2010, і з цієї дати на майно боржника розповсюджувалися норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а повноваження органів управління боржника щодо розпорядження майном припинилися.

Щодо строків позовної давності, то у зазначеній постанові Вищого господарського суду України встановлено, що строки мають обчислюватися з моменту відновлення повноважень ліквідатора тобто з 29.07.2014.

Згідно Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.02.2018 за № 114116791 власником спірного нерухомого майна є товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девеломпент Груп" на підставі договору купівлі-продажу майнового комплексу автомобільного заводу від 31.07.2013.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.02.2018 товариство з обмеженою відповідальністю "Київ Інвест Девеломпент Груп" повідомлено про час та місце розгляду даної справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів враховує таке.

Враховуючи положення п. п. 1, 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та дату порушення провадження у справі про банкрутство, під час здійснення провадження у цій справі застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції 30.06.1999 (з наступними змінами та доповненнями).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 267.12.2002 порушено провадження у справі про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод".

Постановою господарського суду від 18.03.2010 ВАТ Дніпродзержинський автомобільний завод визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі.

Ухвалою господарського суду від 08.05.2012 затверджено мирову угоду від 16.02.2012, яку укладено між головою комітету кредиторів - ЗАТ "Завод комунального транспорту", в особі генерального директора Челяпіна С.М. та боржником ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод", в особі ліквідатора Кирика В.К.; провадження по справі припинено.

Ухвалою суду господарського суду від 22.02.2014 відмовлено у задоволенні заяви Дніпродзержинської об'єднаної ДПІ Дніпропетровської області ДПС про визнання недійсною мирової угоди від 16.02.2012.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2014 ухвалу господарського суду від 20.02.2014 скасовано; визнано недійсною мирову угоду від 16.02.2012, укладену між головою комітету кредиторів ЗАТ Завод комунального транспорту, в особі генерального директора Челяпіна С.М. та боржником ВАТ Дніпродзержинський завод автомобільного транспорту, в особі ліквідатора Кирика В.К.; провадження у справі поновлено.

Ухвалою господарського суду від 15.09.2015 ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Зибіна А.О.

20.12.2012 між ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" в особі Лихолат М.М. як голови правління, на підставі протоколу засідання Спостережної ради від 11.05.2012, та ТОВ "Техно Сіті" укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу.

Ліквідатор вважає вказаний договір недійсним з двох підстав: договір укладено особою, що не мала належних повноважень та в порушення встановленого порядку продажу майна; майно, що є предметом договору, на момент укладання договору знаходилося у податковій заставі і для його реалізації не було отримано погодження відповідного податкового кодексу України.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для задоволення заявлених ліквідатором вимог, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Положеннями статті 203 ЦК України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, саме в момент вчинення правочину.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Отже, заявляючи вимогу про визнання недійсним договору, заявник має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до п.п. 92.1., 92.2. ст. 92 Податкового кодексу України платник податків зберігає право користування майном, що перебуває у податковій заставі, якщо інше не передбачено законом. Платник податків може відчужувати майно, що перебуває у податковій заставі, тільки за згодою контролюючого органу, а також у разі, якщо контролюючий орган впродовж десяти днів з моменту отримання від платника податків відповідного звернення не надав такому платнику податків відповіді щодо надання (ненадання) згоди. У разі відчуження або оренди (лізингу) майна, яке перебуває у податковій заставі, платник податків за згодою контролюючого органу зобов'язаний замінити його іншим майном такої самої або більшої вартості. Зменшення вартості заміненого майна допускається тільки за згодою контролюючого органу за умови часткового погашення податкового боргу. У разі здійснення операцій з майном, яке перебуває у податковій заставі, без попередньої згоди контролюючого органу платник податків несе відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 89.3. ст. 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред'являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

18.07.2012 майно відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" на підставі актів опису майна Дніпродзержинської ОДПІ №№ 55,56 передано в податкову заставу, в тому числі майновий комплекс автомобільного заводу, що знаходиться, за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. Стасова, 79 а.

20.12.2012 на підставі актів опису майна Дніпродзержинської ОДПІ № 96, 97 відбулася заміна майна, а саме: в податкову заставу передано інше майно, а майно, яке раніше передано в податкову заставу на підставі актів опису майна №№ 55,56 - звільнено з податкової застави, в тому числі з податкової застави був звільнений майновий комплекс автомобільного заводу що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Стасова, 79 а, що підтверджується актами опису майна Дніпродзержинської ОДПІ № 96, 97 та поясненнями Дніпродзержинської ОДПІ, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, колегія суддів вважає безпідставними посилання ліквідатора щодо перебування спірного майна у податковій заставі на момент укладення договору.

Відповідно до ч.ч.1,2, Закону України "Про господарські товариства" (в редакції на момент укладення спірного договору) управління товариством здійснюють його органи, склад і порядок обрання (призначення) яких здійснюється відповідно до виду товариства. Посадовими особами органів управління товариства визнаються голова та члени виконавчого органу, голова ревізійної комісії, а у товариствах, де створена наглядова рада товариства, - голова та члени ради наглядової ради товариства.

Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст.97 ЦК України (в редакції на момент укладення спірного договору).

Згідно з ч.1 ст.161 ЦК України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (ч.3 ст.92 ЦК України).

Відповідно до п.14.1. Статуту відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" є Правління, яку очолює голова Правління.

Голова Правління самостійно укладає договори (угоди) на суму, де ризик не перевищує 100 000,00 грн. Договір (угода), де ризик перевищує вказану суму, узгоджується рішенням Спостережної Ради (п.14.9 Статуту).

З 11.05.2012 на підставі протоколу засідання Спостережної ради ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" та наказу №11/05/12/1-(2-к) від 11.05.2012 Лихолат М.М. приступив до виконання обов'язків голови правління ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод".

Згідно протоколу засідання Спостережної ради ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" вирішено затвердити рішення щодо продажу за ціною 12300000,00 грн. ТОВ ""Техно Сіті" нерухомого майна, а саме майнового комплексу, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул.Стасова, буд.79а та уповноважити голову правління Лихолат М.М. організувати виконання всіх необхідних дій щодо реалізації зазначеного рішення, в тому числі укласти та підписати відповідну угоду купівлі-продажу та акт приймання-передачі майна, а також інші необхідні для реалізації зазначеного рішення документи.

Таким чином, голова Правління відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" Лихолат М.М., укладаючи спірний договір купівлі-продажу, діяв в межах повноважень наданих йому статутом та діючим законодавством.

Крім того, 15.12.2012 голова Правління відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" Лихолат М.М. звернувся до голови комітету кредиторів боржника (генерального директора ЗАТ "Завод комунального транспорту") та члену комітету кредиторів (ліквідатора ВАТ "Пасавтопром") з листом щодо питання доцільності укладення угоди про продаж ТВ "Техно Сіті" належного боржнику спірного майна.

Листом № 08 від 17.12.2012 генеральний директор ЗАТ "Завод комунального транспорту" та ліквідатор ВАТ "Пасавтопром" повідомили, що рішення органів управління ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" щодо запланованого продажу є легітимним і своєчасним та підлягає реалізації зразу ж після зняття арештів та заборон з відповідних активів підприємства, оскільки поповнення обігових коштів товариства є необхідним для найскорішого запуску виробництва на підприємстві, а також дозволить підприємству вийти на стійкий режим поступового погашення кредиторської заборгованості відповідно до умов мирової угоди.

17.12.2012 голова Правління відкритого акціонерного товариства "Дніпродзержинський автомобільний завод" Лихолат М.М. звернувся з листом до арбітражного керуючого Кирика В.В., який до 08.05.2012 виконував обов'язки ліквідатора боржника, стосовно можливості та законності запланованого продажу спірного майнового комплексу, з урахуванням затвердженої господарським судом мирової угоди у процедурі банкрутства та припинення провадження у справі.

Листом від 18.12.2012 арбітражний керуючий Кирик В.К. повідомив, що повністю розділяє думку комітету кредиторів боржника та його голови, а також погоджується з доцільністю даного продажу з метою поповнення обігових коштів боржника, брак яких значно ускладнює виробничу діяльність товариства, що значно сповільнює програму реалізації заходів, направлених на зменшення кредиторської заборгованості підприємства та виконання умов мирової угоди.

23.09.2014 арбітражний керуючий Кирик В.К. звернувся з листом до голови комітету кредиторів ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" з пропозицією визначитися по питанню погодження з фактом укладення спірного договору купівлі-продажу чи непогодження з ним, а також можливого визнання у судовому порядку даного договору недійсним.

У відповіді № 06/10-14 від 06.10.2014 ліквідатор ЗАТ "Завод комунального транспорту" прийшов до висновку, що ініціювання оскарження цього договору є недоцільним, безперспективним та збитковим для фінансового стану підприємства.

Встановивши наведені обставини, приймаючи до уваги, що спірний договір укладено з дотриманням вимог законодавства, що діяло на момент його вчинення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для визнання цього договору недійсним та задоволення відповідних вимог ліквідатора.

При цьому, колегія суддів враховує, що не можна визнати недійсним договір, який на момент його укладення відповідав вимогам законодавства.

Крім того, товариство з обмеженою відповідальністю "Техно Сіті" є добросовісним набувачем, оскільки не знало про наявність перешкод до вчинення спірного правочину, зокрема те, що продавець майна не мав права його відчужувати.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання скаржника щодо пропуску ліквідатором строку позовної давності, оскільки перебіг строку позовної давності починається не з моменту підписання спірного договору, а з моменту коли ліквідатор міг дізнатися про порушене права та зазначений правочин, а саме з моменту винесення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.07.2014, якою скасовано ухвалу суду від 20.02.2014, визнано недійсною мирову угоду та поновлено провадження у справі.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду прийнято з порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.275,277,281,282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Техно Сіті" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 у справі №Б24/40/15/176/02 скасувати.

У задоволенні заяви (позовної заяви) ліквідатора ВАТ "Дніпродзержинський автомобільний завод" б/н від 15.02.2016 до відповідача ТОВ "Техно Сіті", третя особа Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу б/н від 20.12.2012 майнового комплексу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 03.03.2018.

Головуючий суддя: В.О.Кузнецов

Судді: О.В.Чус

І.М.Науменко