РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2018Справа № 910/18938/17
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний центр "Медекс"

до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

про стягнення 10 778,04 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

Представники сторін:

від позивача - Казанцев К.О. за дов.;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діагностичний центр "Медекс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 10 778,04 грн., з яких: 8 430,00 грн. основний борг, 1504,24 грн. - пеня, 174,60 грн. - 3% річних, 669,20 грн. - інфляційне збільшення суми боргу за договором №ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 від 01.07.2016.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав вимоги договору №ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 від 01.07.2016, а саме не здійснив оплату за надані медичні послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2017 порушено провадження у справі № 910/18938/17. Розгляд справи призначено на 05.12.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.12.2017 відкладено розгляд справи на 16.01.2018.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017., чинної з 15.12.2017., передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

16.01.2018 господарський суд постановив ухвалу про здійснення розгляду справи №910/18938/17 у порядку спрощеного позовного провадження, засідання у справі №910/18938/17 призначено на 15.02.2018 об 11:00.

Відповідно до ст. 120 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-б.

В матеріалах справи наявні рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу (010; 018), що свідчить про те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, і мав достатньо часу для подання відзиву та заперечень у разі їх наявності.

В судовому засіданні 15.02.2018 позивач підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представників відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діагностичний центр «Медекс» (далі - позивач, виконавець) та Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Іллічівське» (далі - відповідач, замовник) було укладено договір №ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору передбачено, що за цим договором виконавець зобов'язується надавати медичні послуги з магнітно-резонансної діагностики особам, які є застрахованими особами або пацієнтами замовниками (надалі пацієнти).

Виконавець зобов'язується (п.3.2. договору): надавати замовнику документи, зазначені в п. 4.2. цього договору для оплати наданих медичних послуг (п.3.2.8. договору); надавати медичні послуги пацієнтам замовника у відповідності до чинного в Україні законодавства (п. 3.2.9. договору).

Згідно з п. 4.2. договору, щомісячно до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за звітнім, виконавець по факту надання медичних послуг надає звітно-фінансові документи замовнику для оплати отриманих замовником послуг, а саме:

- рахунок на оплату фактично наданих медичних послуг замовнику у звітному періоді, завірений підписом уповноваженої особи та печаткою виконавця (п.4.2.1 договору);

- акт виконаних робіт (два примірники - додаток №2), що містить ПІБ осіб, яким було надано медичні послуги, перелік, вартість та кількість та кількість наданих медичних послуг протягом звітного місяця, загальну вартість отриманих послуг по кожній особі та всього до сплати, звірений підписом уповноваженої особи та печаткою виконавця (п. 4.2.4 договору).

- супровідний лист (до звітно-фінансових документів виконавця) (п. 4.2.5 договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору Замовник розглядає надану Виконавцем звітно-фінансову документацію протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати її отримання. У разі згоди з наданою Виконавцем звітно-фінансовою документацією представник Замовника підписує Акт виконаних робіт, засвідчує підпис печаткою Замовника та повертає один екземпляр Виконавцю.

Замовник здійснює розрахунки з Виконавцем до 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним (п. 4.4 Договору).

В разі незгоди з інформацією, що міститься у Акті виконаних робіт, Замовник протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати отримання належним чином оформлених звітно-фінансових документів, надає Виконавцю Акт медично-економічного контролю (Додаток № 3) з переліком послуг, що підлягають частковому або повному утриманню в оплаті з обґрунтуванням виявлених порушень. Виниклі розбіжності сторони вирішують шляхом переговорів.

Строк дії Договору згідно п. 12.1 - до 01 липня 2017 року.

Згідно з п. 12.3. Договору дія Договору може бути пролонгована на тих самих умовах та вважається продовженим на кожний наступний календарний рік без укладення Сторонами додаткової угоди до цього Договору у випадку, якщо жодна із Сторін за місяць до дати закінчення дії цього Договору письмово не проінформує іншу Сторону про припинення дії цього Договору.

Повідомлення жодної із сторін про припинення дії Договору відсутні (зворотного матеріали справи не містять), тому Договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих самих умовах.

Як встановлено судом на виконання умов договору позивачем було виставлено відповідачу рахунок №27 від 31.01.2017 на суму 8 430,00 грн. та складено акт виконаних робіт №ДЦ000000024 від 31.01.2017 на суму 8 430,00 грн.

Наявний в матеріалах справи акт виконаних робіт при наданні медичних послуг №ДЦ000000024 від 31.01.2017 підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача та є належним доказом на підтвердження факту виконання послуг відповідно до умов договору.

Проте, в порушення умов договору відповідач виконані послуги не оплатив та має заборгованість перед позивачем в розмірі 8 430,00 грн.

07.03.2017 позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за надані медичні послуги з магнітно-резонансної діагностики у розмірі 8 430,00 грн., однак відповіді від відповідача не надійшло, кошти відповідач не оплатив.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

За своєю правовою природою зазначений договір є договором надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачу рахунок №27 від 31.01.2017 на суму 8 430,00 грн. та складено акт виконаних робіт №ДЦ000000024 від 31.01.2017 на суму 8 430,00 грн.

Зазначений Акт виконаних робіт був підписаний сторонами (позивачем та відповідачем) без зауважень та заперечень, та скріплені печатками підприємств.

Проте, в свою чергу відповідач не оплатив вищевказаний акт на суму 8 430,00 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 8 430,00 грн.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за договором №ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 від 01.07.2016 в частині своєчасної оплати за надані медичні послуги з магнітно-резонансної діагностики, згідно п.1.1. договору.

Заборгованість відповідача перед позивачем за договором №ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 від 01.07.2016 у розмірі 8 430,00 грн. належним чином доведена, документально підтверджена, а тому позовна вимога про стягнення з відповідача 8 430,00 грн. заборгованості підлягає задоволенню судом.

Щодо вимог про стягнення 3% річних в сумі 174,60 грн. та інфляційних втрат в сумі 669,20 грн. суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 6.6. договору у випадку порушення строку здійснення платежів по даному договору, передбаченому розподілом 4 договору, замовник зобов'язаний на вимогу виконавця сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, а також відшкодувати всі збитки, які були завдані виконавцю внаслідок невиконання змовником свого грошового зобов'язання.

Згідно з статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання станом на 25.10.2017 то з відповідача, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягають стягненню 3% річних в сумі 174,60 грн. та інфляційних втрат в сумі 669,20 грн., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором № ДС-93 на надання медичних послуг №04/37 від 01.07.2016.

Щодо вимог про стягнення пені в сумі 1 504,24 грн. суд зазначає наступне.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 6.4. договору у разі порушення строків виконання грошового зобов'язання винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, відповідно до розрахунку позивача, який не спростований відповідачем, дійшов до висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 1 504,24 грн.

Отже, за встановлених обставин справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю в заявленому розмірі 10 778,04 грн., з яких: 8 430,00 грн. основна заборгованість, 174,60 грн. - 3% річних, 669,20 грн. інфляційні втрати, 1504,24 грн. пеня.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями ст.ст. 129, 130, 233, 238, 250, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 38-б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Діагностичний центр "Медекс" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 13, літера А, ) 8 430 (вісім тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп. основного боргу, 1 504 (одна тисяча п'ятсот чотири) грн. 24 коп. пені, 174 (сто сімдесят чотири) грн. 60 коп. 3% річних, 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 20 коп. інфляційних втрат та витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.02.2018

Суддя І.І. Борисенко