Суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 916/4737/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я. - головуючого, суддів: Дроботової Т.Б., Кушніра І.В.

здійснивши розгляд в письмовому провадженні касаційних скарг Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" на рішення Господарського суду Одеської області від 14 березня 2017 (головуючий - Смелянець Г.Є., судді - Рога Н.В., Малярчук І.А.) та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2017 ( головуючий - Колоколов С.І., судді - Разюк Г.П., Діброва Г.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект"

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача : ОСОБА_3

про стягнення 630 380,08 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект"

до Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У листопаді 2014 року позивач - Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум", Банк) звернулося до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (далі - ТОВ "Елпромпроект", Товариство) з позовом та просило суд (враховуючи останню заяву про зміну предмету позову) стягнути з відповідача на свою користь: борг за неповернення коштів по кредитному договору №1-0002/14-КL від 20 січня 2014 року в сумі 37 913,16 дол. США, з яких : 35 000 дол. США - тіло кредиту; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 2 913,16 дол. США; сума пені за простроченим кредитом та процентами - 41 016,42 грн. (т.4 а.с.7). Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов кредитного договору №1-0002/14-КL від 20 січня 2014 року щодо своєчасної оплати кредиту та відсотків.

У січні 2015 року ТОВ "Елпромпроект" подало до суду зустрічний позов (з урахуванням заяви про уточнення зустрічних позовних вимог) до ПАТ "Банк Форум" про зобов'язання здійснити погашення заборгованості Товариства перед Банком за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20 січня 2014 року, тіло кредиту 35 000 дол. США, 62, 75 дол. США- проценти за користування кредитом, а також 5,48 грн. - пені, за рахунок предмета застави - коштів ОСОБА_3, що розміщені на вкладному (депозитному) рахунку в ПАТ "Банк Форум".

В обґрунтування заявленого зустрічного позову ТОВ "Елпромпроект" зазначило, що на підставі договору банківського рахунка від 12.03.2012 №2800/219517-12 Товариству відкрито у ПАТ "Банк Форум" рахунок, що слугував для розрахунків позичальника по кредитній заборгованості перед банком. Однак, розраховуватись по кредитним платежам Товариство не мало змоги, оскільки з 06.03.2014 банк припинив здійснювати розрахунково-касове обслуговування поточного рахунка Товариства та повертав платіжні доручення клієнта без виконання, а тому Товариство втратило право користуватись та розпоряджатись коштами, які знаходились на його поточному рахунку.

ТОВ "Елпромпроект" визнає кредитну заборгованість в розмірі : 35 000 дол. США (тіло кредиту), 64,75 дол. США (проценти за користування кредитом), 5,48 грн. - (пеня) та вважає можливим зарахування депозитних коштів заставодавця ОСОБА_3 в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14 квітня 2015 року залучено до участі у справі № 916/2737/14 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_3.

Справа розглядалася судами неодноразово.

За результатами нового розгляду справи, останнім рішенням господарського суду Одеської області від 14 березня 2017 у справі № 916/4737/14, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2017, первісні позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь Банку 1 629, 54 дол. США (що еквівалентно 24 989,99 грн.) заборгованість за процентами за користування кредитом, 4174, 69 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, а також 24105,31 грн. судового збору; зустрічну позовну заяву задоволено частково, зобов'язано Банк здійснити погашення заборгованості Товариства перед Банком за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014 - тіло кредиту 35 000 дол. США та 64,75 дол. США -процентів за користування кредитом, шляхом перерахування вказаних сум з депозитного (вкладеного) рахунку ОСОБА_3 у Банку, права вимоги яких належить Товариству на підставі договору уступки права вимоги від 11.02.2015 на рахунок Банку; в решті зустрічних позовних вимог відмовлено.

Судові рішення першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що оскільки на момент розгляду справи, виходячи з вимог статті 46 Закону України №4452-VI від 23.02.2012 "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI) була передбачена можливість проведення зарахування зустрічних вимог, а також з огляду на те, що зустрічна позовна вимога спрямована на належне виконання зобов`язань за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014, то вказана зустрічна позовна вимога в частині зобов'язання Банку здійснити погашення заборгованості Товариства за кредитним договором шляхом перерахування коштів з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 в Банку, права вимоги яких належить Товариству є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Щодо стягнення з Товариства відсотків за користування кредитом, то суди виходили з того, що Товариство невірно встановило період їх нарахування, а тому сума відсотків, яка підлягає стягненню з Товариства складає 1 694,29 дол. США (за період з 26.02.2014 по 31.07.2014), а не 64,75 доларів США (за період з 01.03.2014 по 06.03.2014). Щодо зустрічних позовних вимог в частині стягнення з Товариства пені, то суди відмовили в їх задоволенні, оскільки пеня в розмір 5,48 грн. нарахована відповідачем з 28.02.2014 по 03.03.2014 за прострочення сплати процентів за користування кредитом, проте, первісний позов Банку не містить вимог щодо стягнення з Товариства пені з 28.02.2014 по 03.03.2014 за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Стосовно заявлених первісних позовних вимог суди виходили з того, що розмір кредитної заборгованості за договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014 в сумі 35 000 дол. США фактично визнається Товариством у зустрічному позові, який задоволений господарським судом, а тому, виходячи з того, що задоволення первісного позову Банку в частині стягнення з Товариства заборгованості по кредиту призведе до подвійного стягнення з боржника кредитної заборгованості, підстав для задоволення первісних позовних вимог в цій частині не має. Стосовно позовних вимог Банку в частині стягнення з Товариства процентів за користування кредитом суди виходили з того, що період їх нарахування не відповідає встановленим обставинам справи, згідно з якими саме Банк на момент настання терміну повернення кредиту Товариством (17.07.2014) не вжив заходів для задоволення своїх вимог шляхом погодженим сторонами у договорах, в тому числі і у договорі застави майнових прав, який в частині уступки права вимоги укладений з відкладальною умовою відповідно до статті 212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), а тому, позовні вимоги Банку в частині стягнення з Товариства процентів за користування кредитом задовольняються частково в розмірі 1629, 54 дол. США. За таких же обставин, а також із врахуванням вимог частини 4 статті 612, статті 613 ЦК, господарським судом змінений період, за який Банком розраховано пеню.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, первісний позивач - ПАТ "Банк Форум" 04.10.2017 звернувся із касаційною скаргою в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанції в частині часткового задоволення позову Банку до Товариства та часткового задоволення позовних вимог Товариства до Банку, прийняти нове рішення, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у зустрічному позові відмовити. Скаржник вважає, що висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях є помилковими. Зокрема, в порушення вимог статей 26, 27, 28 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", судами не було враховано, що ПАТ "Банк Форум" не здійснював дій по зверненню стягнення на предмет застави по договору № 1-0007/14/28-Z від 20.01.2014, а тому до Банку майнові права на вклад не перейшли та крім того, звернення стягнення на предмет застави є правом Банку, а не його обов'язком. Також, судами не було вірно застосовано норми пункту 8 частини 2 статті 46 Закону №4452-VI, оскільки станом, коли почалась процедура виведення Банку з ринку (13.03.2014) вкладний (депозитний) рахунок був відкритий саме на ім'я ОСОБА_3, а не ТОВ "Елпромпроект" і саме ОСОБА_3 07.07.2014 року визнаний кредитором Банку, а договір уступки права вимоги, між ОСОБА_3 та Товариством був укладений лише 11.02.2015 року. Крім того, судами попередніх інстанцій були порушені положення статей 177, 190, 509 ЦК, оскільки зобов'язання щодо повернення коштів з депозитного рахунку ОСОБА_3 є майновим зобов'язанням і саме його слід вважати кредитором Банку. Також, судами як першої так і апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваних рішень були порушені вимоги абз.2 статті 17 Закону України "Про заставу", оскільки не було досліджено питання щодо того, чи міг ОСОБА_3 відступати своє право, яке обтяжено заставою, враховуючи те, що заміна кредитора у зобов'язані можлива лише із згоди заставодержателя, проте Банк такої згоди не надавав.

Також, не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, позивач за зустрічним позовом - ТОВ "Елпромпроект" 10.10.2017 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану постанову апеляційної інстанції від 21 вересня 2017 року в повному обсязі, скасувати рішення господарського суду першої інстанції від 14 березня 2017 року в частині стягнення з Товариства 1 629,54 дол. США (що еквівалентно 24 989,99 грн.) заборгованості за процентами за користування кредитом, 4174, 69 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за повернення кредитних коштів та процентів за користування ними, а також 24105,31 грн. - судового збору. Прийняти в цій частині нове рішення, яким : частково задовольнити первісний позов Банку, стягнути з Товариства на користь Банку 97, 13 дол. США (що еквівалентно 1 489,55 грн.) заборгованості за процентами за користування кредитом, 5,84 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за повернення кредитних коштів та процентів за користування ними та судовий збір, в іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Товариство посилається на те, що судами не було враховано, в порушення вимог статті 549 ЦК, частини 3 статті 550 ЦК, що Товариство було позбавлено з 14.03.2014 року (з моменту введення Тимчасової адміністрації Банку) можливості здійснити своєчасне погашення кредитними платежами за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014, враховуючи, що саме Банк унеможливив своєчасне виконання Товариством своїх кредитних зобов'язань, а тому період нарахування процентів за вищевказаним кредитним договором має бути з 26.02.2014 по 13.03.2014 включно. Крім того, суди попередніх інстанцій, в порушення вимог статті 11128 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) не врахували правову позицію Верхового Суду України, що викладена у справі №916/4738/14 з аналогічними правовідносинами.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи (доводи, викладені у відзивах на касаційну скаргу, а також інших заявах, якщо такі подавалися -

Позивач за первісним позовом - ПАТ "Банк Форум" подав до суду заперечення на касаційну скаргу Товариства, посилаючись на те, що Товариство не вірно трактує норми Закону №4452-VI, зокрема частину 5 статті 36 Закону, частину 2 статті 46 Закону, частину 4 статті 49 Закону, оскільки після прийняття рішення про ліквідацію Банку задоволення вимог кредиторів здійснюється виключно в межах процедури Банку, відповідно до статті 52 Закону, але і Товариство і ОСОБА_3 визнані кредиторами Банку і включені до реєстру вимог кредиторів, а відтак, індивідуальне задоволення вимог вказаних кредиторів є неможливим.

Позивач за зустрічним позовом - ТОВ "Елпромпроект" подав до суду відзив на касаційну скаргу Банку, в якому зазначає, що Банком в порушення вимог Закону №4452-VI, Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" та умов договору застави №1-0007/14/28-Z від 20.01.2014 не було здійснено жодних дій щодо погашення заборгованості Товариства по кредитному договору. Крім того, посилання Банку на те, що до нього майнові права на вклад ОСОБА_5 для задоволення вимог Банку за кредитним договором з Товариством не перейшли є хибним, так як, відповідно до пункту 5.3.2 договору застави перехід майнових прав на предмет застави до Банку відбувається автоматично і жодних доказів неприйняття вказаних прав Банком в судах не надано. До того ж, під час виникнення спірних правовідносин між сторонами не було обмежень щодо взаємозаліку або договірного списання коштів, які в подальшому встановлені вимогами Закону №4452-VI (пункт 8 частини 2 статті 46). Крім того, суди дійшли вірного висновку, що і ОСОБА_3 і Банк є одночасно і кредиторами і боржниками відносно один одного, відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та статті 509 ЦК. Посилання Банку на те, що суди попередніх інстанцій порушили вимоги статті 17 Закону України "Про заставу" та не перевірили питання, чи міг ОСОБА_3 здійснювати відступлення права вимоги є необґрунтованим, оскільки Банком не було надано доказів щодо визнання вказаного договору недійсним у судовому порядку.

Доводи, за якими суд касаційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої та (або) апеляційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) касаційні скарги (подання) на судові рішення у господарських справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного господарського суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

26.12.2017 касаційні скарги були отримані Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2017 справу № 916/4737/14 передано на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі: головуючий Чумак Ю.Я., Дроботова Т.Б., Пільков К.М.

Розпорядженням Заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 29.01.2018 №93 у зв'язку з перебуванням судді Пількова К.М. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 916/4737/14.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 29.01.2018 для розгляду справи №916/4737/14 визначено колегію суддів Касаційного господарського суду у наступному складі: головуючий Чумак Ю.Я., судді Дроботова Т.Б., Кушнір І.В.

Здійснивши розгляд касаційних скарг в письмовому провадженні, переглянувши оскаржені у справі судові рішення, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційні скарги ТОВ "Елпромпроект" та ПАТ "Банк Форум" підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2012 між ПАТ "Банк Форум" і ТОВ "Елпромпроект" укладений договір банківського рахунку №2800/219517-12, згідно з яким Банк відкриває Товариству поточний рахунок/-ки для здійснення розрахунково-касових операцій та зберігання коштів на ньому. Відповідно до умов пункту 3.1.11 договору Банк має право здійснити договірне списання коштів з рахунку Товариства у випадку несвоєчасних розрахунків Товариства з Банком за цим договором та/або іншими договорами, укладеними між сторонами під час дії цього договору, якщо таке право передбачено цим договором або додатковими договорами. Виписка по рахунку Товариства станом на 23.06.2014 свідчить про наявність коштів у сумі 15000,37 дол. США, що у гривневому еквіваленті становить 178178,47 грн.

В подальшому, 20.01.2014 між ПАТ "Банк Форум" (кредитор) і ТОВ "Елпромпроект" (позичальник) укладений кредитний договір №1-0002/14 КL, згідно з яким Банк зобов'язався відкрити Товариству відкличну відновлювальну кредитну лінію на поповнення оборотних коштів, в рамках якої надати позичальнику кредитні кошти в сумі 35 000 доларів США, а Товариство прийняло на себе обов'язок вчасно погашати заборгованість за кредитором, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 кредитного договору). Кінцевий термін, до настання якого має бути погашена заборгованість за кредитом - 17 липня 2014 року.

В той же день, 20.01.2014 на підставі заяви ОСОБА_3 (Клієнт) про відкриття та розміщення банківського депозиту між ОСОБА_3 і ПАТ "Банк Форум" укладений договір банківського вкладу, згідно з яким на рахунку НОМЕР_1 в валюті Долар США розміщується сума депозиту 36000 дол. США із строком розміщення депозиту по 24.07.2014 (включно).

Також, в цей же день, 20.01.2014 у забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Елпромпроект" за кредитним договором №1-0002/14 КL від 20.01.2014, який укладений між ПАТ "Банк Форум" і ТОВ "Елпромпроект", між ПАТ "Банк Форум" (заставодержатель) і ОСОБА_3 (заставодавець) укладений договір застави майнових прав за договором банківського вкладу №1-0007/14/28-ZS, згідно з яким в заставу банку передано право вимоги отримання грошових коштів в сумі 36000 дол. США у ПАТ "Банк Форум" за договором банківського вкладу (далі - вкладний рахунок) від 20.01.2014, укладеним між заставодавцем та ПАТ „Банк Форум". У відповідності до умов вказаного договору з моменту відступлення права вимоги на користь заставодержателя останній самостійно здійснює списання сум грошових коштів з вкладного рахунку, відкритого в ПАТ "Банк Форум" з метою задоволення своїх вимог.

14.03.2014 прийнято рішення про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Банк Форум", про що Банк повідомив ТОВ "Елпромпроект" листом від 28.03.2014.

16.06.2014 прийнято рішення "Про початок ліквідації ПАТ "Банк Форум" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію".

11.02.2015 між громадянином Болгарії ОСОБА_3 (як первісним кредитором) та ТОВ "Елпромпроект" (як новим кредитором) укладено договір уступки права вимоги, за умовами якого в порядку, первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредитору, і стає кредитором за договором банківського (депозитного) вкладу.

06.04.2015, під час ліквідації Банку, ТОВ "Елпромпроект" надіслана до ПАТ "Банк Форум" пропозиція про припинення взаємних грошових зобов`язань шляхом взаємозаліку зустрічних однорідних вимог.

Задовольняючи зустрічний позов щодо зарахування зустрічних однорідних вимог під час ліквідаційної процедури ПАТ "Банк Форум", суди попередніх інстанцій виходили з того, що Банк є кредитором ТОВ "Елпромпроект" за договором кредиту і боржником ТОВ "Елпромпроект" за договором банківського вкладу, а ТОВ "Елпромпроект" є кредитором Банку за договором банківського вкладу та боржником Банку за кредитним договором №1-0002/14 КL від 20.01.2014, а також з того, що на момент розгляду даної справи вимогами чинного законодавства передбачено можливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Проте, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками судів попередніх інстанцій з огляду на таке.

06.04.2015, на момент звернення ТОВ "Елпромпроект" до Банку із пропозицією про залік зустрічних однорідних вимог, норми Закону №4452-VI не передбачали можливості проведення такого заліку, оскільки Законом України від 16.07.2015 № 629-VIII було доповнено Закон №4452-VI відповідною нормою щодо можливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме частиною 2 пункту 8 статті 46 цього Закону (вказана редакція Закону чинна з 12.08.2015).

Статтею 5 ЦК визначена дія актів цивільного законодавства у часі, відповідно до якої: акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999, № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України" /справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів/, Конституційний Суд України прийшов до висновків, що загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце і що положення частини 1 статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але разом з тим, Конституційний Суд України прийшов і до висновку, що конституційний принцип про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб, проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Таким чином, застосування до правовідносин, які виникли до 12.08.2015, норм Закону №4452-VI в редакції, чинній після 12.08.2015, зокрема частини 2 пункту 8 статті 46, порушує конституційний принцип незворотності дії законів в часі та є помилковим.

Крім того, слід зазначити, що проведення зарахування зустрічних однорідних вимог з погашення заборгованості кредитора банку перед таким банком безпосередньо під час ліквідаційної процедури такого банку є можливим лише за наявності умов, визначених частиною 2 пункту 8 статті 46 Закону №4452-VI (в редакції від 12.08.2015), зокрема, якщо кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком. Проте, у спорі, що розглядається, кошти, за рахунок, яких Товариство просило здійснити зарахування зустрічних вимог, станом на 16.06.2014 (дата початку ліквідації Банку) перебували на депозитному рахунку, що належав саме громадянину Болгарії - ОСОБА_3 (банківський вклад), а не ТОВ "Елпромпроект".

Відтак, висновки судів попередніх інстанцій щодо можливості зарахування зустрічних однорідних вимог, на підставі частини 2 пункту 8 статті 46 Закону №4452-VI (в редакції від 12.08.2015) є помилковими та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи.

Крім того, слід враховувати, що після початку процедури ліквідації банку задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому Законом №4452-VI, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону. Отже, спірний залік передбачатиме індивідуальне задоволення вимог окремого кредитора банку за рахунок коштів банку, порушуючи встановлений цим Законом порядок та черговість задоволення вимог кредиторів до банку і ставить у нерівне становище інших кредиторів банку у порівнянні з кредитором, який отримує задоволення своїх вимог не в тому порядку та черговості, як це передбачено статтею 52 Закону №4452-VI.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" щодо зобов'язання Банку здійснити погашення заборгованості Товариства за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014 в сумі 35064,75 дол. США та 5,48 грн. шляхом перерахування вказаної суми з вкладного (депозитного) рахунку ОСОБА_3 на рахунок ПАТ "Банк Форум".

Стосовно заявлених первісних позовних вимог ПАТ "Банк Форум" до ТОВ "Елпромпроект" в частині стягнення відсотків за користування кредитом та пені, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3.2 кредитного договору №1-0002/14-КL від 20.01.2014 за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Договору в розмірі 11,1% річних.

Положеннями пункту 3.3 вказаного договору визначено, що у разі чергового надання кредиту в період з 1-го по 25-те число поточного місяця включно, проценти за користування Кредитом нараховуються Банком за період від дати надання Кредиту по 25-те число поточного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за Кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа поточного місяця по останній робочий день поточного місяця включно. У разі чергового надання Кредиту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за Кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором за період від дати надання Кредиту (а у разі продовження існування заборгованості за Кредитом, станом на 26 поточного місяця - за період з 26-го числа поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за Кредитом, залежно від того, що раніше настане. Сплаті такі проценти відлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно. При повному остаточному погашенні заборгованості за Кредитом проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором до дати повного остаточного погашення заборгованості за Кредитом. Сплаті такі проценти підлягають в день повного остаточного погашення заборгованості за Кредитом (кінцевий термін погашення заборгованості за Кредитом (пункт 1.4 цього договору).

Судами попередніх інстанції правильно зазначено, що саме Банк на момент настання терміну повернення кредиту ТОВ "Елпромпроект" (17.07.2014) не вжив заходів для задоволення своїх вимог способом, погодженим сторонами у договорах, в тому числі і у договорі застави майнових прав №1-0007/14/28-ZS від 20.01.2014, який в частині уступки права вимоги укладений з відкладальною умовою відповідно до статті 212 ЦК України, зокрема, умовами пункту 5.3.1 якого встановлено, що право вимоги переходять до заставодержателя з 31-го календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутись, але не відбулася оплата за кредитним договором. Відповідно до пункту 5.3 договору застави єдиним застереженням переходу права вимоги отримання грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках, до ПАТ "Банк Форум", є письмова відмова останнього від отримання права вимоги, проте судами попередніх інстанцій не встановлено наявності такої письмової відмови банку.

Відповідно до статті 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що період нарахування процентів за користування кредитними коштами є саме з 26.02.2014 по 31.07.2014 і розмір нарахованих за цей період процентів становить 1694, 29 дол. США ( що еквівалентно 25 981,93 грн.).

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суди попередніх інстанцій вірно зазначивши суму нарахованих Товариству процентів у розмірі 1694,29 дол. США, проте, дійшовши до неправильного висновку про можливість зарахування зустрічних позовних вимог, зменшили вказану суму на 64,75 дол. США., як таку, що вже визнана ТОВ "Елпромпроект" та задоволена за рахунок зустрічного позову (1694,29 - 64,75 =1629,54).

Пунктом 8.2 кредитного договору встановлено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісії за цим договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього договору.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що з урахуванням вимог частини 4 статті 612, статті 613 ЦК України, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту з 18.07.2014 по 31.07.2014 становить 3950,82 грн. та розмір пені за несвоєчасне сплату процентів за користування кредитом з 03.03.2014 по 31.07.2014 становить 223, 87 грн. (всього на суму 4 174,69 грн.).

Відтак, первісні позовні вимоги ПАТ "Банк Форум" підлягають частковому задоволенню, а саме: шляхом стягнення заборгованості з ТОВ "Елпромпроект" на користь Банку за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014 36694,29 дол. США (що еквівалентно 562 728,42 грн.), з яких - тіло кредиту 35 000 дол. США (що еквівалентно 536 746,49 грн.), 1694, 29 дол. США - проценти за користування кредитом (що еквівалентно 25 981,93 грн.), а також 4 174,69 грн. пені.

Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного в касаційній скарзі та відзиві на касаційну скаргу

З урахуванням встановлених судом обставин справи та наявних у справі доказів, колегія суддів погоджується із доводами ПАТ "Банк Форум" щодо неможливості здійснити зарахування зустрічних однорідних вимог та задоволення в цій частині зустрічного позову, з огляду на приписи частини 1 статті 58 Конституції України, статті 5 ЦК України та висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1-рп/99 "У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України" (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), а також норми Закону №4452-VI в редакції, чинній після 12.08.2015, зокрема, частини 2 пункту 8 статті 46.

Колегія суддів відхиляє безпідставні посилання ТОВ "Елпромпроект", зазначені у відзиві на касаційну скаргу Банку, щодо можливості здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог у ліквідаційній процедурі Банку, оскільки, на думку Товариства, на час виникнення між сторонами спірних правовідносин діяла редакція статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яка не містила обмежень та заборон щодо взаємозаліку чи договірного списання коштів.

Касаційна інстанція зазначає, що в редакції Закону №4452-VI станом на 06.04.2015 взагалі не було передбачено здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог у ліквідаційній процедурі Банку, а можливість проведення такого заліку з певними обмеженнями була встановлена лише Законом України від 16.07.2015 №629-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку".

Разом з тим, колегія суддів відхиляє безпідставні посилання ПАТ "Банк Форум" на те, що судами попередніх інстанцій порушені вимоги статті 17 Закону України "Про заставу", оскільки не було досліджено питання чи міг ОСОБА_3 відступати своє право, яке було обтяжено заставою та приписи статей 26, 27, 28 Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", так як Банк не здійснював дій по зверненню стягненню на предмет застави по договору №1-0007/14/28-ZS від 20.01.2014.

Касаційна інстанція вважає, що виходячи з умов договору застави від 20.01.2014 єдиним застереженням переходу права вимоги отримання грошових коштів, розміщених на депозитних рахунках, до ПАТ "Банк Форум", є письмова відмова останнього від отримання права вимоги, проте в матеріалах справи відсутні докази такої письмової відмови Банку. За договором застави №1-0007/14/28-ZS від 20.01.2014 Банк отримав автоматичне у разі наявності кредитної заборгованості відступлення заставодавцем на користь банку права вимоги, що витікає з заставленого права, без укладення додаткових договорів або отримання додаткового погодження від заставодавця. Відповідно до приписів статті 27 Закону України "Про заставу" після набуття ТОВ "Елпромпроект" права вимоги за договором банківського вкладу, застава зберегла силу для ТОВ "Елпромпроект". Крім того, вказаний спірний договір відступлення права вимоги не було оскаржено Банком у судовому порядку.

Колегія суддів, враховуючи вимоги статей 212, 572 ЦК, не погоджується із доводами ТОВ "Елпромпроект" щодо невірного обчислення судами попередніх інстанцій розміру відсотків за користування кредитними грошима та пені за несвоєчасне повернення коштів, оскільки вказані розрахунки зроблені судами відповідно до наведених чинного законодавства та з урахуванням умов кредитного договору №1-0002/14-КL від 20.01.2014 (пункти 3.2, 3.3).

Крім того, необґрунтованим є посилання ТОВ "Елпромпроект" у касаційній скарзі на приписи статті 11128 ГПК (в редакції, чинній до 15.12.2017) в обґрунтування правових висновків щодо заліку зустрічних вимог під час процедури ліквідації Банку, викладених у судових рішеннях у справі № 916/4738/14 та підтриманих Верховним Судом України, так як постановою Верховного Суду України від 14.12.2016 у справі № 916/4738/14 відмовлено ПАТ "Банк Форум" у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України з тих підстав, що у наданих скаржником копіях постанов Верховного Суду України та оскаржуваній постанові Вищого господарського суду України від 19.07.2016 у справі № 916/4738/14 обставини справи не є аналогічними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд

Дослідивши обставини справи та наявні у справі докази, з урахуванням фактичних та правових підстав первісних позовних та зустрічних вимог і заперечень проти них, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного суду ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права (частини 1 статті 58 Конституції України, статті 52 Закону №4452-VI, пункту 8 частини 2 статті 46 Закону №4452-VI, частини 3 статті 550 ЦК, частини 4 статті 613 ЦК).

Згідно приписів пункту 3 частини 1 статті 308 ГПК (в редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 300 ГПК переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Перевіривши у відповідності до частини 1 статті 300 ГПК юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення в оскаржуваних судових рішеннях, колегія суддів дійшла висновку, що з висновками, викладеними у рішенні Господарського суду Одеської області від 14.03.2017 та постанові Одеського апеляційного господарського суду від 21.09.2017, погодитись не можна, так як вони є помилковими, а тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з постановленням судом касаційної інстанції нового рішення по справі, яким первісний позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з ТОВ "Елпромпроект" на користь ПАТ "Банк Форум" 36 694,29 дол. США (еквівалентно 562 728,42 грн.), з яких: тіло кредиту - 35 000 дол. США (еквівалентно 536 746,49 грн.), проценти за користування кредитом - 1694, 29 дол. США (еквівалентно 25 981,93 грн.), та 4174,69 грн. пені за прострочення сплати заборгованості, а в іншій частині первісний позов не підлягає задоволенню. У задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Відповідно до статті 129 ГПК України, пунктів "б", "в" частини 4 статті 315 ГПК України, суд касаційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат у даній справі.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ "Банк Форум" при зверненні до суду із позовною заявою не сплачував судовий збір, керуючись пунктом 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на 17.11.2014), а отже, відповідно до частини 2 статті 129 ГПК України, з ТОВ "Елпромпроект" підлягає стягненню 11 483, 16 грн. в дохід державного бюджету за подання первісного позову до суду. Також підлягають стягненню з ТОВ "Елпромпроект" на користь Банку витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 23 226,76 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 25 511,73 грн. Таким чином, підлягають стягненню з ТОВ "Елпромпроект" на користь Банку судові витрати в сумі 48738,49 грн., а судовий збір в сумі 11483,16 грн. - в доход державного бюджету.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.300, 301, 306, 308, 309, 315 та пп.4 п.1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко Ірини Миколаївни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 14 березня 2017 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 21 вересня 2017 у справі № 916/4737/14 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Первісний позов Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства "Банк Форум" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (м.Одеса, вул. Південна, 26, ідентифікаційний код 35359577) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (м.Київ, бул. Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) 36 694,29 дол. США (еквівалентно 562 728,42 грн.) заборгованості за кредитним договором №1-0002/14-КL від 20.01.2014, з яких: 35 000,00 дол. США - тіло кредиту (еквівалентно 536 746,49 грн.), 1694, 29 дол. США - проценти за користування кредитом (еквівалентно 25 981,93 грн.), та 4 174,69 грн. пені.

В решті вимог первісного позову відмовити.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" у задоволенні зустрічного позову.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (м.Одеса, вул. Південна, 26, ідентифікаційний код 35359577) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (м.Київ, бул. Верховної Ради, 7, ідентифікаційний код 21574573) 48 738,49 грн. судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елпромпроект" (м.Одеса, вул. Південна, 26, ідентифікаційний код 35359577) 11 483, 16 грн. судового збору в доход державного бюджету.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Ю.Я. Чумак

Судді Т.Б. Дроботова

І.В. Кушнір