ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018р. Справа №914/2575/17

За позовом: до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Бінфілд Агро Технолоджіз", м.Київ Фізичної особи - підприємця Франківа Остапа Андрійовича, м.Львів
про: Стягнення коштів. Ціна позову: 15093,13 грн.
Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бінфілд Агро Технолоджіз", м.Київ до Фізичної особи - підприємця Франківа Остапа Андрійовича, м.Львів, про стягнення коштів в сумі 15093,13 грн.

Ухвалою суду від 13.12.2017р. за даним позовом порушено провадження справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 24.01.2018р.

22.01.2018р.за вх..№2159/18 позивач подав повідомлення про відсутність у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справ зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підставі, а також про відсутність рішень відповідних органів з такого спору.

Ухвалою суду від 24.01.2018р. постановлено ухвалу розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження та відкладено розгляд справи на 21.02.2018 р.

19.02.2018р. за вх..№5843/18 від позивача надійшла заява, у якій позивач просить суд розглядати справу без участі позивача та його представника, за наявними у справі матеріалами.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання 21.02.2018р. не забезпечив.

В судові засідання, які відбувалися 24.01.2018 та 21.02.2018, представник відповідача не з'являвся, хоч був належним чином повідомлений про час та місце таких засідань за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Так, ухвалу суду від 13.12.2017 про порушення провадження у справі було повернуто відділенням поштового зв'язку без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову, або будь-які інші письмові заперечення по суті спору чи проти здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання позивачем вимог ст.172 ГПК України - надіслання відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місця проживання відповідача, яка також є офіційною адресою його місця проживання згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 79005, АДРЕСА_1.

Вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом.

Відповідно до п.99 Постанови КМУ від 5 березня 2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», рекомендовані поштові відправлення, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до розділу «Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів» постанови КМУ від 5 березня 2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку», у разі невручення рекомендованого листа з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою до об'єкта поштового зв'язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

З долученого до матеріалів справи конверта, у якому відповідачу направлялася копія ухвали суду від 13.12.2017р. про порушення провадження у справі, вбачається, що даний лист було суду повернуто установою зв'язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» на відділенні.

З указаних Правил вбачається, що повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або його уповноваженому представнику (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання судової повістки, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою.

Згідно інформації отриманої з офіційного сайту «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення, адресоване відповідачу, надійшло до відділення зв'язку №5 (за місцем проживання відповідача) 16.12.2018р. і того ж дня було повідомлено відповідача про надходження рекомендованої кореспонденції. Проте, як слідує з даних, що містяться у графі «операція» - 16.12.2018р. внесено наступний запис «невдала спроба вручення (повернення)». Також, в подальшому, у зазначеній графі 16.12.2017р. міститься запис: «Невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини».

Згідно інформації отриманої з офіційного сайту «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення, адресоване відповідачу, надійшло до відділення зв'язку №5 (за місцем проживання відповідача) 29.01.2018р. і того ж дня було повідомлено відповідача про надходження рекомендованої кореспонденції. Проте, як слідує з даних, що містяться у графі «операція» - 29.01.2018р. внесено наступний запис «невдала спроба вручення (повернення)». Також, в подальшому, у зазначеній графі 29.01.2018р. міститься запис: «Невдала спроба вручення (не вручене під час доставки): інші причини».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду (ухвал від 13.12.2017р. та від 24.01.2018р.) відповідачем та повернення її до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею. Відтак, відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов'язки, а відповідач, натомість проявив протиправну процесуальну бездіяльність.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце судових засідань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, надання відповідачу можливості для подання відзиву на позов, суд вважає за можливе розглянути справу по суті без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26 жовтня 2017 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір купівлі-продажу (далі -Договір) телефону Аррlе iPhone 6s64Gb Neverlock (або-далі Товар) шляхом оплати виставленого Відповідачем рахунку № 199 від 25 жовтня 2017 року на суму 14 900 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп. на підставі платіжного доручення № 168 від 26.10.2017р.

За домовленістю сторін, Товар мав бути доставлений позивачу кур'єром. На виконання домовленості сторін

Як зазначає позивач, 27 жовтня 2017 року до позивача з'явився кур'єр, проте перевіряючи товар на відповідність досягнутої сторонами домовленості виявилось, що відповідачем було передано позивачу інший товар ніж той, що був оплачений останнім.

Так, перед укладенням Договору, позивач домовлявся з Відповідачем про купівлю нового телефону Аррlе iPhone 6s64Gb Neverlock, натомість, телефон доставлений від Відповідача виявився телефоном, який вже бувшим у вжитку. У зв'язку з цим, позивач відмовився приймати товар та одразу ж звернувся до Відповідача з проханням про повернення грошових коштів в сумі 14 900 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп.

Визнавши, що доставлений Позивачу телефон не відповідав характеристиці Товару зазначеній в рахунку виставленим Відповідачем, останній склав розписку згідно з якої зобов'язався в строк до 14 (чотирнадцяти) робочих днів починаючи з 28.10.2017р., повернути Позивачу кошти в сумі 14 900 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп.

Додатково, 30.10.2017 Позивачем було направлено на адресу Відповідача претензію з вимогою про повернення вищевказаних коштів.

Так, встановлений сторонами 14-денний строк для повернення коштів сплив 16.11.2017, проте Відповідач своїх зобов'язань не виконав. З метою врегулювання конфліктної ситуації, Позивач неодноразово намагався зв'язатися з Відповідачем по телефону, однак останній уникає будь-якого контакту з Позивачем.

Станом як на день звернення до суду з даним позовом так і на момент прийнятті судового рішення кошти у розмірі 14900,00 грн. Відповідачем так і не повернуті.

Крім того, позивачем нараховано відповідачу в порядку ст.625 ГПК України 169,86 грн. інфляційних втрат та 23,27 грн. 3% річних.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд зазначає наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Вказані вище обставини свідчать про виникнення між сторонами спору договірних правовідносин з купівлі-продажу товару, укладеного останніми у спрощений спосіб.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як стверджує позивач, у зв'язку з тим, що поставлений відповідачем товар виявився неналежної якості та не відповідав заявленим вимогам (даний товар був у вжитку, а не новим товаром) позивач звернувся до відповідача. Визнавши, що доставлений Позивачу телефон не відповідав характеристиці Товару, зазначеній в рахунку, виставленому Відповідачем, останній склав розписку згідно з якої зобов'язався в строк до 14 (чотирнадцяти) робочих днів починаючи з 28.10.2017р., повернути Позивачу кошти в сумі 14 900 (чотирнадцять тисяч дев'ятсот) грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Вимога про повернення коштів, пред'явлена позивачем у надісланій на адресу відповідача претензії 30.10.2017, де позивачем встановлений 14-денний строк для повернення коштів. Таким чином, враховуючи приписи ст. 530 ЦК України, обов'язок відповідача з приводу оплати сплив 16 листопада 2017р.

Однак вказана вище вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Приписами статті 672 Цивільного кодексу України, зокрема, встановлено, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару;

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або пред'явлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Спір між сторонами даного судового процесу, виник внаслідок порушення відповідачем умов укладеного між сторонами спору Договору. Відповідачем здійснено поставку товару позивачу неналежної якості, що призвело до звернення останнього до господарського суду із вимогами про повернення сплаченої за товар грошової суми, враховуючи наявність первинних документів в обґрунтування поставки товару неналежної якості.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

З азначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на вищенаведене та встановлення факту невиконання відповідачем обов'язку з повернення коштів за доставку товару неналежної якості, вимога позивача про стягнення з відповідача оплати вартості за телефон Аррlе iPhone 6s64Gb Neverlock у розмірі 14900,00 грн. визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 169,86 грн. інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Індекс інфляції - це показник, який характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання. Індекс обраховується Держкомстатом, і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) (див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 N 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.97 N 62-97р).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 N 52/30).

Судом було здійснено перерахунок інфляційних втрат виходячи із суми боргу, який існував на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений за допомогою програми "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2018". Відповідно до здійсненого перерахунку за період з 16.11.2017р. по 04.12.2017р. від суми заборгованості 14900,00 грн. розмір інфляційних втрат становить 0,00 грн., відтак, заявлена позивачем вимога про стягнення 169,86 грн. інфляційних втрат не підлягає до задоволення.

Також, судом перевірено позивачем розрахунок 3 % річних (за допомогою програми "ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3 ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА: ЗАКОН", 2018") за період з 16.11.2017р. по 04.12.2017р. від суми заборгованості 14900,00 та встановлено, що сума 3% річних складає 23,27 грн. Відтак, суд приходить до висновку що позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, хоч йому було створено усі можливості для надання заперечень, від жодного учасника справи не надходило клопотання про витребування доказів, судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме до стягнення з відповідача належить 14900,00 грн. оплати вартості за телефон Аррlе iPhone 6s64Gb Neverlock, 23,27 грн. 3% річних.

Відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Відтак, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, відшкодування витрат позивача на оплату судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 1, 2, 4, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Франківа Остапа Андрійовича (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бінфілд Агро Технолоджіз» (03142, м.Київ, вул.Академіка Кримського, буд. 4-А; ідентифікаційний код 37833476) 14900,00 грн. оплати вартості за телефон Аррlе iPhone 6s64Gb Neverlock, 23,27 грн. 3% річних та 1581,99 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення виготовлено 26.02.2018 р.

Суддя Кітаєва С.Б.