ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2018 р. Cправа № 902/839/17

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Вінницької торгово-промислової палати

(вул. Соборна, 67, м. Вінниця, Україна, 21050)

до Індивідуального підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1)

про стягнення 12 776,50 доларів США ( 331 604,64 грн.)

за участю секретаря судового засідання Незамай Д.Д..

представників сторін:

позивача Фролова Н.С. за довіреністю № 1 від 02.01.2018р.;

відповідач ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_1

СУТЬ СПОРУ:

Вінницька торгово-промислова палата звернулася з позовом до Індивідуального підприємця ОСОБА_1 про стягнення 12 776,50 доларів США (331 604,64 грн.) заборгованості.

Ухвалою суду від 11.09.2017 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/839/17.

При порушенні провадження у справі № 902/839/17 судом встановлено, що відповідач по справі, Індивідуальний підприємець ОСОБА_1 є нерезидентом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, та з метою надання останнім документів необхідних для вирішення даного спору по суті, що потребує здійснення перекладу процесуальних документів на іноземну мову та надіслання судового доручення в країну місцезнаходження відповідача, враховуючи, що останній є нерезидентом, а також необхідністю забезпечення змагальності судового процесу розгляд справи ухвалою суду від 11.09.2017 р. призначено на 22.02.2018 р. Одночасно судом зупинено провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 79 ГПК України до 22.02.2017 р.

Ухвалою суду від 22.02.2018р поновлено провадження у справі з призначенням до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 22.02.2018р.

На визначену судом дату з'явились представник позивача та відповідач. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти позову.

В судовому засіданні 22.02.2018р учасники заявили клопотання про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті в цьому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 22.02.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті на 22.02.2018р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за Контактом на постачання насіння соняшника № 01/17 від 11.05.2017р в частині проведення розрахунків за поставлений товар.

Відповідач в судовому засіданні 22.02.2018р визнав позовні вимоги в повному обсязі та надав усні пояснення причин невиконання зобов'язань, у строки визначені Контактом на постачання насіння соняшника № 01/17 від 11.05.2017р

Із наявний з матеріалах справи доказів вбачається, що 11.05.2017р між Вінницькою торгово-промисловою палатою (позивач, за Контрактом Продавець) та Індивідуальним підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, за Контрактом Покупець) укладено Контракт № 01-17. (надалі Контракт) (а.с. 11-14)

Згідно з предметом даного Контракту Продавець зобов'язується продати і поставити насіння соняшника смажені фасовані (надалі - Товар), а Покупець - прийняти та оплатити Товар на умовах даного Контракту.

Асортимент, кількість, ціна та вартість Товару вказується у специфікаціях на кожну партію Товару, які являються невід'ємною частиною даного Контракту. (п. 1.2. Контракту)

Продавець поставляє Товар Покупцю на умовах DAP, Грузія, порт Батумі (ІНКОТЕРМС 2010) на протязі 10 календарних днів з дати підписання специфікації на погоджену Сторонами партію Товару. (п. 2.1. Контракту)

Датою поставки Товару вважається дата відмітки на коносаменті про розвантаження Товару з борту судна в зазначеному місці поставки. (п. 2.3. Контракту)

Загальна вартість Контракту складає 100 000 доларів США. (п. 3.1. Договору)

Ціна кожної одиниці і партії Товару вказується в специфікаціях до даного Контракту, які являються його невід'ємною частиною. (п. 3.2. Контракту)

Валюта Контракту - долар США. Ціна вказується без врахування ПДВ. (п. 3.3. Контракту)

Оплата Товару проводиться Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця на протязі 35 календарних днів з дати поставки кожної партії Товару відповідно до виставленого рахунку. (п. 4.1. Контракту)

Датою платежу являється дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. (п. 4.2. Контракту)

Якість Товару, що поставляється за даним Контрактом повинна відповідати умовам, стандартам та іншим нормативним документам на даний вид товару, діючим в країні Продавця. (п. 5.1. Договору)

Даний Контракт вступає в силу з дати його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. Закінчення строку дії Контракту не звільняє Сторони від відповідальності за порушення, які мали місце за час дії Контракту. (п. 11.1. Контракту)

16.05.2017р Сторонами була узгоджена партія Товару загальною вагою 9 320,30кг та підписана специфікація № 1 від 16.05.2017р на суму 12 776,50 доларів США. (а.с. 15)

Як свідчать матеріали справи, 21.05.2017р Товар на суму 12 776,50 доларів США був поставлений морем в порт Батумі, Грузія, та прийнятий відповідачем 30.05.2017р. (а.с. 19,20)

При цьому суд зважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які претензії відповідача щодо якості товару.

Відповідач розрахунків за поставлений Товар не провів, чим порушив умови Контракту.

В листі № 23/12/920 від 07.08.2017р, адресованого відповідачу, позивач наголошує, що за умовами Контракту розрахунки за поставлений товар повинні бути проведені до 26.06.2017р. Однак, станом на 04.08.2017р кошти за Товар не перераховані. Вимагав до 10.08.2017р погасити боргу, в іншому випадку Вінницька ТТП, відповідно до п. 10.2. Контракту, вимушена буде звернутися до суду з позовом про стягнення боргу та штрафних санкцій.

Проте, станом на день звернення з позовом до суду, останнім не проведено розрахунків за Контрактом.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З моменту укладення сторонами Контракту № 01-17 від 16.05.2017р з огляду на його зміст та характер взятих за ним сторонами зобов'язань між ними виникли правовідносини, які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

При цьому в правовідносинах за договором поставки зобов'язаною стороною по поставці продукції являється позивач, а зобов'язаною стороною по сплаті грошових коштів відповідно відповідач.

Статтею 192 Цивільного кодексу України встановлено, що законним платіжним засобом, обов'язковим для приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня.

Положеннями ч. 2 ст. 524 ЦК України передбачено, що сторони можуть визначати грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.1 ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. (ч.2 ст. 533 ЦК України).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Судом враховано, що п. 10.2. Сторони погодили, що спори чи розбіжності, що можуть виникнути з даного Контракту, або у зв'язку з ним, належать розгляду в господарському суді України за законодавством України.

Враховуючи наведені вище приписи законодавства щодо умов поставки товару, відсутність будь-яких доказів проведення відповідачем розрахунків за поставлений товар в повному обсязі, та визнання останнім наявності заборгованості за Контрактом, позовні вимоги про стягнення 12 776,50 доларів США, що станом на день звернення з позовом до суду (07.09.2017р.) еквівалентно 331 604,64грн. основного боргу суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи обставини справи та наявні матеріали, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються 4974,07 грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Індивідуального підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Вінницької торгово-промислової палати (Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Соборна, 67, ) 12 776,50 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят шість доларів 50 центрів) доларів США, що еквівалентно 331 604 (триста тридцять одна тисяча шістсот чотири) грн 64 коп. - заборгованості та 4 974 (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят чотири) грн 07 коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 5 ст. 240 ГПК України передбачено, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного господарського суду через Господарський суд Вінницької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 26 лютого 2018 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Соборна, 67, м. Вінниця, Україна, 21050)

3 - відповідачу (АДРЕСА_1)