ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2018 року м.Дніпро Справа № 904/9888/17

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Кузнецова І.Л.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО", м.Дніпро

на рішення господарського суду Дніпропетровської області ухвалене 14 грудня 2017 року суддею Рудовська І.А. повний текст якого складено 14 грудня 2017 року у справі № 904/9888/17

За позовом Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат", м. Марганець, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО", м.Дніпро

про стягнення 21 920,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2017 року у справі № 904/9888/17 (суддя Рудовська І.А.) позовні вимоги задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО" (49000, м. Дніпро, вул. Будьонного буд. 2А; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат" (53400, Дніпропетровська область, м. Марганець, вул. Єдності, буд. 62, ) 21 920,00 грн. (двадцять один тисяч девятсот двадцять грн. 00 коп.) штрафних санкцій, 1600,00 грн. (одна тисяча шістсот грн. 00 коп.) судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач товариство з обмеженою відповідальністю « Камет-Дніпро», в якій, посилаючись на недотримання судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, чим було порушено його процесуальні права.

Апелянт також посилається на те, що судом першої інстанції неправильно було визначено дату початку перебігу строку поставки товару по договору, внаслідок чого неправильно визначено дату прострочення.

Також внаслідок незабезпечення участі апелянта у справі суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, які мають суттєве значення та вказують на відсутність підстав для застосування до відповідача ( апелянта) штрафних санкцій.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09 січня 2018 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 15 лютого 2018 року, колегією суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В.( доповідач), судді: Дармін М.О., Кузнецова І.Л.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО" позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно прийняте у відповідності діючого законодавства та фактичним обставинам справи.

У запереченні на відзив апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 13700,00грн., визначити суму пені в розмірі 4795,00грн. та зменшити її зважаючи на суттєві обставини, які вказують на добросовісність відповідача, на добровільне повне виконання зобов»язання та відсутність будь-яких збитків для позивача.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО" (постачальник) укладений Договір поставки № 387 (далі - Договір), за умов п. 1.1.3. якого постачальник зобовязується передати у власність покупцеві товар, повне найменування якого (номенклатура, асортимент), марка, вид, сорт, кількісні та якісні характеристики, вказуються в Специфікаціях (Додатках) до Договору (далі товар), які є його невідємною частиною, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та оплатити його в порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в Специфікаціях до цього договору (п. 2.1. Договору).

Згідно п. 3.1. Договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товар способом і на умовах, зазначених в Специфікаціях (додатках) до цього договору. Умови поставки визначаються відповідно до Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

За умовами п. 3.8. Договору датою поставки товару є: дата передачі товару постачальником покупцеві, яка зазначена в підписаній обома сторонами видатковій накладній, товарно-транспортній накладній; дата передачі товару згідно залізничної накладної постачальником органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах FСА, СРТ - станція відправлення; дата отримання товару згідно залізничної накладної покупцем від органу залізничного транспорту при поставці товару на умовах DDP - станція призначення.

Відповідно до п. 3.9. Договору зобов'язання постачальника щодо поставки товару вважаються повністю виконаними в момент підписання сторонами договору Акту введення товару в експлуатацію.

Згідно п. 3.11. Договору постачальник зобов'язується поставити товар покупцю в строки, визначені в п. 3.2. з урахуванням Специфікації до цього договору, а також провести за свій рахунок завантаження на автомобільний або залізничний транспорт покупця товару належної якості.

Дата поставки товару визначається в Специфікаціях до договору (п. 3.12. Договору).

Пунктом 4.1. Договору визначено, що загальна вартість товару за цим договором становить суму партій товару по всіх Cпецифікаціям (додатках) до цього договору.

Згідно п. 4.6. Договору порядок оплати і форма розрахунків вказуються сторонами у Специфікаціях (додатках) до цього договору.

Приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при ОСОБА_1 СРСР від 15.06.1965 № П-6 із змінами та доповненнями (п. 5.1. Договору).

Відповідно п. 5.2. Договору покупець здійснює прийом товару за якістю відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої Постановою Держарбітражу при ОСОБА_1 СРСР від 25.04.1966 № П-7 із змінами та доповненнями.

У п. 13.1. Договору сторони погодили, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.08.2017 року, а в частині гарантійних зобов'язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар.

На виконання умов Договору та Специфікації № 3 до Договору визначено товар, що підлягає поставці, а саме: насос приводу та охолодження гальм; ГОСТ, ТУ, характеристики каталожні номери та ін. № 861-10-0205 у кількості 1 шт.; всього загальна сума з ПДВ: 137 000,00 грн.

Термін поставки зазначеного товару згідно Специфікації № 3 до Договору: 30 календарних днів з моменту відкриття акредитиву який був відкритий ПАТ "Марганецький ГЗК" на користь ТОВ "КАМЕТ ДНІПРО" 01.12.2016 р., що підтверджується заявою на акредитив № Г11-161072 від 30.11.2016 р., Договором № Г11-161072 про відкриття покритого акредитиву від 01.12.2016 р.

Отже, строк поставки товару згідно Специфікації № 3 до Договору обчислюється з 02.12.2016 р. до 31.12.2016 р. включно.

Згідно п. 2 Специфікації № 3 до Договору умови постави товару: DDP, склад покупця м. Марганець, згідно з Правилами Інкотермс.

13.01.2017 р. відповідач поставив на адресу позивача товар згідно Специфікації № 3 до Договору на загальну суму 137 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 28 від 10.01.2017 р., експрес-накладною ТОВ "Нова пошта" № 0890 з відміткою про одержання товару 13.01.2017 р., Актом приймання-передачі товару від 13.01.2017 р., чим порушив строк поставки такого товару згідно умов Специфікації до Договору № 3 в 12 календарних днів (з 01.01.2017 р. по 12.01.2017 р.)

Таким чином враховуючи, що відповідач порушив строки поставки товару відповідно до умов п. 11.2. Договору, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій у розмірі 21 920,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому, колегія суддів зазначає, що право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення не грошового зобов'язання, визначено ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до п. 11.2. Договору у разі порушення термінів поставки товару за цим Договором покупець має право стягнути з постачальника пеню в розмірі 0,5 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження прострочення понад 10 календарних днів покупець має право додатково стягнути з постачальна штраф у розмірі 10 % від суми непоставленого (недопоставленого) товару.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до приписів ч.3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити їх розмір. При цьому повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення , має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки ( штрафу, пені) , яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки ( штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання ( пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини ( причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки ( штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони ( в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків ( п.3.17.4 постанови пленуму ВГС України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Колегія суддів зазначає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності виняткових обставин, які мають істотне значення, та з врахуванням майнового стану сторін, які беруть участь у зобов'язанні, також враховувати не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відповідач без поважних на те причин не з'явився на розгляд справи № 904/9888/17, не надав відзив на позовну заяву в якому б просив суд зменшити розмір штрафних санкцій, а також не довів належними доказами наявність виняткових обставин, які б могли стати підставою для зменшення розміру неустойки.

Також колегія суддів зазначає, що сума неустойки у розмірі 21920,00грн. за прострочення поставки товару згідно Специфікації №3 від 15.11.2016 року до договору поставки №387 від 29.06.2016 року не є значною порівняно з вартістю товару на загальну суму 137000,00грн.

Відповідачем не доведено наявність об'єктивних причин ( в тому числі з важкого матеріального становища), що б перешкоджали йому сплатити дану суму неустойки.

Щодо доводів апелянта про несвоєчасне отримання від господарського суду Дніпропетровської області ухвали від 24.11.2017 року про порушення справи № 904/9888/17, та неотримання від позивача позовної заяви, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2017 року надіслана на адресу відповідача, що зазначена у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( 49000,м.Дніпро, вул.Будьоного,буд.2А, ) на яку було направлено ухвалу суду ( а.с.36) та відповідно до реєстру 3192 поштових відправлень господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2017року та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень судова повістка отримана відповідачем, що може вважатись належним доказом повідомлення учасника судового процесу ( а.с.37).

Нормами ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином ( в редакції, що діяла на час розгляду справи) .

При цьому в п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»(зі змінами і доповненнями) зазначається, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до п.2.6.15. та п. 2.6.16. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20 лютого 2013 року № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Не допускається залишення у справі вихідного процесуального документа без відмітки про його відправлення або вручення.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу. (п. 19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. N 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»(зі змінами і доповненнями).

Відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень» з 1 червня 2006 року в Україні діє Єдиний державний реєстр судових рішень, який відкритий і доступний кожному в мережі Інтернет.

З його допомогою будь-який бажаючий може подивитися (скопіювати, роздрукувати) рішення суду та інші процесуальні документи, винесені судами України.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов»язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення ( в редакції, що діяла на час розгляду справи).

Позовна заява №30/783 від 20.11.2017року була направлена позивачем на адресу ТОВ «Камет Дніпро» -21.11.2017 року цінним листом з описом ( а.с.5-6; опис вкладення до цінного листа та фіскальний чек).

Тому твердження відповідача щодо не отримання копії ухвали суду про порушення провадження у справі від 24.11.2017 року та неотримання позовної заяви з додатками є не обґрунтованими .

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 275 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМЕТ ДНІПРО", м.Дніпро залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області, ухваленого 14 грудня 2017 року суддею Рудовською І.А. повний текст якого складено 14 грудня 2017 року у справі № 904/9888/17 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п.п.а,б, в п.2 ч.4 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 20.02.2018року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.Л.Кузнецова