ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018р. справа №914/2751/17

Суддя Юркевич М.В. за участю секретаря Кияк І.В., розглянув матеріали

позовної заяви: Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія, м. Пустомити Львівська область

про: зобовязання повернути майно передане на зберігання

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

Суть спору: На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія про зобовязання повернути майно передане на зберігання.

Ухвалою господарського суду від 03.01.2018 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 30.01.2018 р.

Ухвалою суду від 22.01.2018 року заяву Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області про забезпечення позову від 17.01.2018р. у справі №914/2751/17 задоволено частково. Зокрема, накладено арешт на майно, повернення якого є предметом розгляду даної справи, а саме:

- Сходові площадки залізобетонні, марки 2ЛП25.13В-4 2 шт.;

- Сходові марші залізобетонні, марка 1ЛМ27.11.14.-4 серія 1.151.1-6 вип.1.2. (із чистою бетонною поверхнею) (Ф16) 2 шт.;

- Панелі перекриття марки ПК58.15-8А4Т 9 шт.;

- Опорні подушки 2 шт.;

- Цегла керамічна одинарна порожниста ефективна, розміром 250х120х65мм, марка М100 53 207 шт.

29.01.2018р. через канцелярію суду надійшло клопотання відповідача про ознайомлення з матеріалами справи. Однак, відповідач своїм правом на ознайомлення не скористався.

Розгляд справи відкладався в межах підготовчого провадження з підстав викладених у відповідній ухвалі суду від 30.01.2018р.

В судове засідання 20.02.2018р. представник позивача зявився, через канцелярію суду подав заяву про залучення третьої особи на стороні позивача ТОВ «Росана-АрхБудКом».

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив повторно, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Представник позивача подав суду заяву про відкликання заяви про залучення третьої особи. Разом з тим, в судовому засіданні 20.02.2018р. представник позивача, просив закрити підготовче провадження і призначити справу до розгляду по суті.

Ухвалою від 20.02.2018р. було задоволено заяву позивача про відкликання заяви про залучення третьої особи, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2018р. після закриття підготовчого провадження.

У звязку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача або його представника та за відсутності його відзиву на позов, в порядку ст.165 ГПК України, за наявними матеріалами.

В судовому засіданні по розгляді справи по суті 20.02.2018р. представник позивача, у відповідності до ст. 208 ГПК України, виступив зі вступним словом, в якому розяснив суть та підстави поданого позову.

Після вступного слова позивача, судом було зясовано обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог та здійснено дослідження доказів, які наявні в матеріалах справи. Так, судом зясовано наступне:

04.07.2016 року між Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія» (відповідачем) було укладено договір №4/07.

За умовами договору позивач доручає, а відповідач забезпечує відповідно до проектної документації та умов договору виконання власними силами і засобами, із можливістю залучення до виконання робіт інших осіб (субпідрядників), з використанням власних будівельних матеріалів, монтажних робіт по обєкту: код ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 (45200000-9) «Будівництво незавершеного будівництвом будинку для людей похилого віку та службових квартир для вчителів під лікарську амбулаторію загальної практики сімейної медицини, допоміжних приміщень для оздоровлення на вул. Івасюка, 8 в с. Малехів, Жовківського району, Львівської області».

Для забезпечення виконання вказаного договору, між сторонами також було укладено договір відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) та акт приймання-передачі №1 до договору зберігання майна з конкретним переліком від 04.01.2017р.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що початок виконання робіт: з моменту укладення договору, а закінчення робіт: 31 грудня 2017 року або до повного виконання сторонами договірних зобовязань.

Відповідно до пункту 5.4. договору, підрядник зобовязаний виконувати визначені цим договором роботи якісно і в узгоджений календарним планом строк, не допускати відхилення від проектно - коштористної документації, за умови своєчасного фінансування зі сторони замовника.

Однак, як зазначає позивач, відповідач взяті на себе зобовязання за договором №4/07 не виконував, у звязку з чим сторони, 21.08.2017 року уклали додаткову угоду до договору №4/07 від 04.07.2016, згідно якої дійшли згоди розірвати вищенаведений договір підряду.

Згідно пункту 2 додаткової угоди підрядник (відповідач) зобовязується повернути замовнику (позивачу), в термін до 10 днів з моменту підписання додаткової угоди, майно відповідно до договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) від 04.01.2017 року та Акту №1 приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (майна) від 04.01.2017 року, а саме:

- Сходові площадки залізобетонні, марки 2ЛП25.13В-4 2 шт.;

- Сходові марші залізобетонні, марка 1ЛМ27.11.14.-4 серія 1.151.1-6 вип.1.2. (із чистою бетонною поверхнею) (Ф16) 2 шт.;

- Панелі перекриття марки ПК58.15-8А4Т 9 шт.;

- Опорні подушки 2 шт.;

- Цегла керамічна одинарна порожниста ефективна, розміром 250х120х65мм, марка М100 53 207 шт.

За умовами договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) від 04.01.2017 року позивач передає, а відповідач приймає на відповідальне зберігання майно, що визначене у акті приймання-передачі майна, що є невідємною частиною цього договору та яке необхідне для використання робіт по обєкту «Будівництво незавершеного будівництва будинку для людей похилого віку та службових квартир для вчителів під лікарську амбулаторію загальної практики сімейної медицини, допоміжних приміщень для оздоровлення на вул.Івасюка, 8 в с.Малехів, Жовківського району, Львівської області». Згідно договору №4/07 від 04.07.2016 року.

Зокрема, як вбачається з наявних позовних матеріалів та доказів у справі, в порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями щодо повернення майна переданого за договором. Однак, відповідач відповіді на претензії не надавав, причин неповернення майна не зазначав, відтак, такі докази станом на час розгляду заяви позивача відсутні.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до господарського суду з вимогою про зобовязання повернути майно, що було передано на зберігання в судовому порядку.

В ході підготовчого провадження ухвалами суду від 03.01.2018 року та 30.01.2018 року судом було надано право відповідачу подати відзив на позовну заяву та інші докази в обгрунтування заперечення, однак вимоги ухвал суду останнім не виконані.

Розглянувши матеріали справи, подані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне:

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України та ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно пункту 2 додаткової угоди підрядник (відповідач) зобовязується повернути замовнику (позивачу), в термін до 10 днів з моменту підписання додаткової угоди, майно відповідно до договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) від 04.01.2017 року та Акту №1 приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (майна) від 04.01.2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. 953 ЦК України, зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Таким чином, положеннями законодавства України та за умовами договору відповідального зберігання зберігач зобовязаний повернути майно поклажодавцеві за першою письмовою вимогою останнього (п.2.1.4 договору). Разом з тим, у зберігача виникає обов'язок повернути майно поклажодавцю за наявності вимоги про повернення майна. Водночас, повернення майна зі зберігання за договором відповідального зберігання не є суттю самого зобов'язання зі зберігання, а є наслідком припинення зобов'язання зі зберігання. Таким чином, обов'язок повернути майно зі зберігання не пов'язаний з виконанням робіт чи наданням послуг.

Згідно пункту 4.3 договору зберігання зберігач несе відповідальність за зберігання і цілісність майна з моменту передання майна на зберігання і до моменту його повернення поклажодавцеві.

Зокрема, як вбачається з наявних позовних матеріалів та доказів у справі, в порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензіями щодо повернення майна переданого за договором. Однак, відповідач відповіді на претензії не надавав, причин неповернення майна не зазначав, відтак, такі докази станом на час розгляду заяви позивача відсутні.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно приписів господарського процесуального законодавства, рішення господарського суду має ґрунтуватися, зокрема, на тому, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються, чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Проаналізувавши наявні у справі докази, зокрема акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (майна) до договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей (майна) №1, що підтверджує передання позивачем майна на зберігання відповідачу та додаткової угоди №5 від 21.08.2017 року, що підтверджують невиконання відповідачем умов договору, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання, відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Стосовно забезпечення позову у даній справі шляхом накладення арешту на спірне майно, що підлягає поверненню позивачу суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 7 ст. 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом девяноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.8 вищезгаданої статті, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи, що сторонами по справі не подавалися клопотання про скасування заходів забезпечення позову, останні продовжують діяти відповідно до правил наведених вище.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, в тому числі й ті, що повязані із заходами забезпечення позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області задоволити повністю.

2.Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. Відродження, 1/1, ) повернути Малехівській сільській раді Жовківського району Львівської області (80383, Львівська область, Жовківський район, с. Малехів, вул. Івасюка, 6, ) майно, що було передано Малехівською сільською радою Жовківського району Львівської області до договору відповідального зберігання товарно-матеріальних цінностей від 04.01.2017р. та акту №1 приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей від 04.01.2017р., ТзОВ «Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія», а саме:

1. Сходові площадки залізобетонні, марки 2ЛП25.13В-4 2 шт., вартість 8038,56 грн.;

2. Сходові марші залізобетонні, марка 1ЛМ27.11.14.-4 серія 1.151.1-6 вип.1.2. (із чистою бетонною поверхнею) (Ф16) 2 шт., вартість 7399,56 грн.;

3. Панелі перекриття марки ПК58.15-8А4Т 9 шт., вартість 49204,62 грн.;

4. Опорні подушки 2 шт., вартість 597,18 грн.;

5. Цегла керамічна одинарна порожниста ефективна, розміром 250х120х65мм, марка М100 53 207 шт., вартість 221122,43 грн.

3.Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Ві.Ай.Пі. Будівельна компанія» (81100, Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. Відродження, 1/1, ) на користь Малехівської сільської ради Жовківського району Львівської області (80383, Львівська область, Жовківський район, с. Малехів, вул. Івасюка, 6, ) 4 295,44 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 881,00 грн. витрат по сплаті судового збору повязаних із забезпеченням позову.

4.Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.327 ГПК України.

5.Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України.

В судовому засіданні 20.02.2018р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 22.02.2018р.

Суддя Юркевич М. В.