ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа № 5021/818/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В. І. , суддя Слободін М.М.

при секретарі судового засідання Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Дубровська Г.В., за довіреністю від 10.08.2017 року;

відповідача - не з'явився;

1-ї третьої особи - не з'явився;

2-ї третьої особи - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ (вх. № 158С/1-18)

на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12 (головуючий суддя Резніченко О.Ю., суддя Спиридонова Н.О., суддя Заєць С.В.), постановлену у приміщенні господарського суду Сумської області, повний текст складено 22.12.2017р.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ

до відповідача Приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія "Сант", м. Суми

треті особи 1. ОСОБА_3, м. Суми

2. Комунальне підприємство "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", м. Суми

про стягнення 1 756 693 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12 в задоволенні заяви ПАТ "ОТП Банк" № 12-4-8/1340 від 27.10.2017 про зміну способу виконання рішення суду відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", м. Київ з ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі №5021/818/12 на проведення прилюдних торгів.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про наступне.

Рішенням господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі № 5021/818/12 позовні вимоги задоволені повністю та, з урахуванням ухвали від 24.09.2013 року про виправлення описки, стягнуто з Приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія "Сант" на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕС00/012/2006 від 18 серпня 2006 року у сумі 1756693,38 грн., звернувши примусове стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № РМ - SМЕС00/012/2006/2 від 18 серпня 2006 року із застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", шляхом надання ПАТ "ОТП Банк" права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки-нежилого приміщення, адміністративної будівлі з їдальнею під літерою Е-IV, загальною площею 1 352,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 122, за початковою ціною предмета іпотеки для його реалізації на рівні 1 011 300,00 грн., з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримання та подання всіх необхідних для укладення договору купівлі-продажу документів від та до органу державної реєстрації прав, нотаріуса).

Вказане рішення суду виконано не було, кошти на погашення заборгованості не надходили, оскільки АТ «ОТП Банк» не має змоги реалізувати вказану нерухомість протягом 5 років через відсутність доступу до вказаного приміщення.

Апелянт звернувся до суду з заявою про зміну способу виконання рішення, оскільки не може без залучення державної виконавчої служби виконати вказане рішення.

До того ж, спосіб передбачений статтею 38 Закону України «Про іпотеку» не надає можливості зниження початкової ціни реалізації за наявності пропозицій за нижчою ціною та не може врахувати зміни кон'юнктури ринку (оціночна вартість встановлена у 2013 році за цінами, що існували на той час).

Також, апелянт вказує на те, що приписи Закону України «Про виконавче провадження» передбачають механізм уцінки нерухомого майна, у разі його нереалізації з перших або повторних торгів.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2018 року, суддею - доповідачем у справі №5021/818/12 визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12 було залишено без руху, у зв'язку з відсутністю доказів надіслання копії апеляційної скарги 2-й третій особі; ПАТ "ОТП Банк", м. Київ зобов'язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

23.01.2018 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 року у даній справі, в якій останній просить відкрити апеляційне провадження та додає опис вкладення та фіскальний чек від 22.01.2018 року на підтвердження факту надіслання копії апеляційної скарги Комунальному підприємству "Харківське міське бюро технічної інвентаризації", м. Харків (вх.№754).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.01.2018 року продовжено апелянту процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 11.01.2018 року у справі №5021/818/12 до 04.02. 2018 року включно.

31.01.2018 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт просить відкрити апеляційне провадження та надає опис вкладення до цінного листа та фіскальний чек УДППЗ Укрпошти від 31.01.2018 року про надіслання копії апеляційної скарги Комунальному підприємству "Сумське міське бюро технічної інвентаризації", м. Суми (вх.№1128), яка долучена до матеріалів справи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ на ухвалу господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12; учасникам справи встановлено строк до 20.02.2018 року на протязі якого вони мають право подати відзиви на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам частини 2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року призначено справу до розгляду на 27.02.2018 року.

У судовому засіданні 27.02.2018 року представник позивача (апелянта) підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представники відповідача та третіх осіб в судове засідання не з'явились, хоча належним чином повідомлялися про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали, якою було призначено розгляд справи в даному судовому засіданні про відправлення її копій сторонам та є доказом належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце судового засідання відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Крім того, її було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформацію у справі була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Представник 2-ї третьої особи в судове засідання 27.02.2018 року не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №609, проте не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні.

Представник 1-ї третьої особи в судове засідання 27.02.2018 року не з'явився, до суду повернулась копія ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2018 року про призначення справи до розгляду, яка була надіслана 1-й третій особі за належною адресою, з довідкою працівників УДППЗ «Укрпошта»: за зазначеною адресою не значиться.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених статтею 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Так, рішенням господарського суду Сумської області від 12.07.2013 у справі № 5021/818/12 позовні вимоги задоволені повністю та, з урахуванням ухвали від 24.09.2013 про виправлення описки, стягнуто з Приватного підприємства "Проектно-будівельна компанія "Сант" на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором №СМ-SМЕС00/012/2006 від 18 серпня 2006 року у сумі 1756693,38 грн., звернувши примусове стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № РМ - SМЕС00/012/2006/2 від 18 серпня 2006 року із застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 Закону України "Про іпотеку", шляхом надання ПАТ "ОТП Банк" права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки-нежилого приміщення, адміністративної будівлі з їдальнею під літерою Е-IV, загальною площею 1 352,9 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська, буд. 122, за початковою ціною предмета іпотеки для його реалізації на рівні 1 011 300,00 грн., з наданням всіх повноважень продавця (в тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримання та подання всіх необхідних для укладення договору купівлі-продажу документів від та до органу державної реєстрації прав, нотаріуса).

19.08.2013 року на виконання рішення господарського суду Сумської області видано відповідні накази.

22.11.2017 року позивач звернувся до господарського суду Сумської області з заявою про зміну способу виконання рішення суду, в якій просив змінити спосіб виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року на проведення прилюдних торгів.

Заявник в обґрунтування поданої заяви вказує на те, що рішення у справі не було виконано, кошти на погашення заборгованості не надійшли, оскільки позивач не може реалізувати вказану нерухомість через відсутність доступу до вказаного приміщення та, відповідно, можливості його показу потенційним покупцям.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ «ОТП Банк» про зміну способу виконання рішення суду виходив з того, що рішення по справі не було виконано, однак заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, що свідчать про те, що рішення виконувалось, а також про наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов'язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012).

Згідно ст. 331 Господарського процесуального кодексу України , за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Суд вважає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 Цивільного кодексу України.

Аналогічної є норма ч.3 ст. 33 Закону України „Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VIII, відповідно до якої передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відтак, при зміні способу виконання судового рішення обов'язковими суд повинен визнати фактичні обставини, які б ускладнювали його виконання або робили таке виконання неможливим. Проте, вказані норми не передбачають випадків зміни способу виконання рішення суду, яке у встановленому законом порядку вже виконане, виконавчі дії по ньому припинені, а судовий наказ повернутий суду як такий, що виконаний.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004р. вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. (пункт 43).

Так, статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Заявник вказує, що не може реалізувати вказану нерухомість через відсутність доступу до вказаного приміщення та, відповідно, можливості його показу потенційним покупцям.

Разом з цим, спосіб передбачений статтею 38 Закону України «Про іпотеку» не надає можливості зниження початкової ціни реалізації за наявності пропозицій за нижчою ціною та не може врахувати зміни кон'юнктури ринку, оскільки остаточна вартість спірного майна встановлена у 2013 році за цінами, що існували на той час.

Приписами статті 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

У заяві позивача про зміну способу виконання рішення суду (т.4, а.с.22) стверджується факт того, що рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі № 5021/818/12 досі є невиконаним, кошти на погашення заборгованості до стягувача не надходили, а стягувач не може реалізувати вказане нерухоме майно через відсутність доступу до нього.

Матеріали справи не містять доказів протилежного, такого як рішення суду, яке у встановленому порядку вже виконано, виконавчі дії по ньому припинені, а судовий наказ повернутий суду як такий, що виконаний.

А отже, заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про зміну способу виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі №5021/818/12 слід задовольнити та змінити спосіб виконання рішення, не змінюючи останнє по суті та виходячи зі змісту заяви № 12-4-8/1340 від 27.10.2017 про зміну способу виконання рішення суду на проведення прилюдних торгів.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010р.)

Питання справедливості розгляду не обов'язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008р.)

Таким чином, аргументи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» слід задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, а заяву Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про зміну способу виконання рішення суду, слід задовольнити та змінити спосіб виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі №5021/818/12 на проведення прилюдних торгів.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 255, 271, ч.2 ст. 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", м. Київ задовольнити.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 20.12.2017р. у справі №5021/818/12 скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" від 27.10.2017 року №12-4-8/1340 про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Сумської області від 12.07.2013 року у справі №5021/818/12 на проведення прилюдних торгів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.02.2018 року.

Головуючий суддя Терещенко О.І.

Суддя Сіверін В. І.

Суддя Слободін М.М.