РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018 м. Івано-ФранківськСправа № 909/30/18

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В., секретар судового засідання Конашенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог ІФ"

про стягнення заборгованості за договором №1558АБ від 30.08.2017 в розмірі 215 915,19 грн,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_1,

від відповідача: представники не з'явились,

ухвалив таке рішення.

1. Суть спору.

1.1 Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог ІФ" про стягнення заборгованості за договором від 30.08.2017 №1558АБ в розмірі 215 915,19 грн, з яких 181 200 грн основна заборгованість, 7 525,26 грн - інфляційні втрати, 1 489,32 грн 3% річних, 12 684 грн штраф, 13 016,61 грн - пеня.

2. Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

2.1 Відповідач в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся згідно з ухвалами від 05.01.2018, 25.01.2018, 08.02.2018.

Адреса відповідача, вказана в позовній заяві, підтверджується спеціальним витягом з ЄДРЮОФОПГФ, сформованим за електронним запитом господарського суду від 04.01.2018. Крім того, в матеріалах справи є повідомлення про вручення поштового відправлення №691, згідно з яким відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, яка надсилалась за вказаною адресою.

Як передбачено ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів звязку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

2.2 Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання і його явку суд не визнав обовязковою, відсутність представника ТОВ Сварог ІФ не перешкоджає розгляду справи по суті.

2.3 Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.01.2018 суд запропонував відповідачу у строк до 15 днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву і всі наявні у нього докази, що підтверджують заперечення проти позову. Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення №691 ухвала про відкриття провадження у справі вручена відповідачеві 11.01.2018. Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив. А тому згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

3. Зміст позовних вимог та заперечень на позов, пояснення учасників справи.

3.1 Заявлені позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за біржовим контрактом аграрної біржі від 30.08.2017 №1558 АБ щодо оплати у встановлений строк товару - борошна пшеничного. Внаслідок прострочення оплати товару позивач нарахував на суму заборгованості інфляційні втрати, 3% річних, штраф, пеню. Свою позицію обґрунтовує положеннями ст. 193 ГК України, ст. 15, 16, 509, 526, 527, 549, 610, 612 629, 625 ЦК України.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та надав аналогічні пояснення.

3.2 Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив.

4. Обставини справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши інші зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 86 ГПК України, суд встановив таке.

4.1. Між ПАТ Аграрний фонд, як продавцем, та ТОВ Сварог ІФ, як покупцем, 30.08.2017 укладено біржовий контракт аграрної біржі №1558АБ (надалі "контракт"). Контракт підписано сторонами та зареєстровано на аграрній біржі 30.08.2017 за №1558АБ.

4.2. Умови контракту такі.

- Продавець зобов'язується передати у власність покупцю товар, вказаний у цьому контракті, а покупець зобов'язується прийняти такий товар і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим контрактом (п.1.1.)

- Предметом контракту є наступний товар: борошно пшеничне першого ґатунку, що відповідає ДСТУ 46.004-99 (надалі товар) (п. 1.2).

- Кількість товару, що продається за цим контрактом, становить 30,200 тонн (п. 1.3).

- Ціна однієї тонни (одиниці) товару 5 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 1000,00 грн, загалом разом з ПДВ 6 000,00 грн (п. 2.2).

- Загальна сума товару, що продається згідно з цим контрактом, встановлюється сторонами: 151 000,00 грн без ПДВ, крім того ПДВ 30 200,00 грн, загалом разом з ПДВ 181 200,00 грн (п. 2.3).

- Покупець повинен протягом 10 календарних днів після укладання та реєстрації контракту на аграрній біржі сплатити за товар (п. 4.1).

- Покупець оплачує товар шляхом перерахування грошової суми на банківський рахунок продавця за відповідними реквізитами (п. 4.2).

- Товар надається в розпорядження покупця без будь-якої упаковки та тари, на умовах EXW (Інкотермс 2010) за місцезнаходженням товару, а саме на складі ДП "Івано-Франківський КХП" (п. 5.1).

- Продавець протягом трьох робочих днів з моменту укладання та реєстрації на аграрній біржі цього контракту передає покупцю дозвіл-довіреність на переоформлення товару (п. 5.2).

- Приймання продукції за кількістю та якістю здійснюється в день поставки та оформляється видатковою накладною. Датою поставки є дата видаткової накладної (п. 5.3).

- Продавець зобов'язаний передати товар в кількості, вказаній в п. 1.3. цього контракту за вирахуванням норм виправданих втрат (в тому числі природних втрат та убутку за рахунок поліпшення якості), а покупець - прийняти товар згідно з умовами цього контракту (п. 6.1).

- Покупець зобов'язаний оплатити товар згідно з цим контрактом (п. 6.2).

- Цей контракт набирає чинності після підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та його реєстрації аграрної біржею (п. 7.1).

- Порушенням контракту є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього контракту (п. 8.1).

- За невиконання або неналежне виконання узятих на себе зобов'язань за цим контрактом сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах згідно з законодавством України та цим контрактом (п. 8.2).

- За порушення покупцем строків оплати товару відповідно до п. 2.3., 4.1 цього контракту, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожен день такого прострочення, та штраф в розмірі 7 (семи) відсотків загальної ціни товару (п. 8.4).

4.3 На виконання умов контракту відповідач отримав від позивача, зі складу ДП "Івано-Франківський КХП", товар - борошно пшеничне 1/г, кількість 30,200 т, на загальну суму з ПДВ 181 200 грн, що підтверджується дозволом-довіреністю на переоформлення продуктів переробки від 30.08.2017 №10/2858 та видатковою накладною від 30.08.2017 №3288, підписаною представниками сторін. Підписи представників сторін засвідчені печатками підприємств.

4.4 Оскільки контракт укладено та зареєстровано 30.08.2017, то днем закінчення строку для оплати товару, з урахуванням вихідних, є 11.09.2017.

4.5 Відповідач оплату товару в розмірі 181 200 грн не здійснив.

4.6 Позивач нарахував інфляційні втрати за період з вересня по листопад 2017 року у розмірі 7 525,26 грн.

4.7 Позивач нарахував 3% річних за період з 12.09.2017 по 20.12.2017 у розмірі 1489,32 грн.

4.8 Позивач нарахував пеню за період з 12.09.2017 по 20.12.2017 у розмірі 13 016,61 грн та штраф у розмірі 12 684 грн.

4.9 Позивач надсилав відповідачу вимогу від 30.11.2017 №02-08/3/2411, в якій вказав на необхідність виконання умов договору щодо оплати товару за контрактом в розмірі 181 200 грн. Надсилання вказаної вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 30.11.2017 №685.

5. Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

5.1 При вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України). Вказане положення кореспондується з приписами ст. 712 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до наведеного контракт, укладений між позивачем і відповідачем, є договором поставки.

5.2 На підставі господарського договору між суб'єктами господарювання виникають господарські зобов'язання, в силу яких один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що позивач належним чином виконав договірні зобов'язання і передав товар відповідачу, а відповідач у встановлений строк оплату товару не провів.

5.3 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) - ч.1 ст.610 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1). Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2).

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов'язання, він повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми

Перевіривши правильність розрахунків позивача щодо нарахування інфляційних втрат, суд вважає їх обґрунтованими. Зокрема, враховано те, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Також обґрунтованим є розрахунок 3% річних.

5.4 Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Сторони в контракті передбачили, що за порушення строків оплати товару покупець сплачує продавцю пеню та штраф. Дані поняття згідно з ст. 549 ЦК України є різновидами (формами) неустойки та відповідно до ст. 230 ГК України окремими видами штрафних санкцій. А тому за прострочення виконання зобов'язання відповідач повинен сплатити і штраф, і пеню.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

5.5 Отже, заявлені позовні вимоги слід задовольнити повністю.

6. Судові витрати.

6.1 Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач, як судові витрати, визначив судовий збір у розмірі 3 238,73 грн.

Враховуючи задоволення позову в повному обсязі, судовий збір належить покласти на відповідача.

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог ІФ" про стягнення заборгованості за договором №1558АБ від 30.08.2017 в розмірі 215 915,19 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сварог ІФ" (вул. Незалежності, 67, офіс 9, м. Івано-Франківськ, 76018, код 40630267) в користь Публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (вул. Б. Грінченка, 1, м. Київ, 01001; фактична адреса: вул. Очаківська, вул. Очаківська, 5/6, м. Київ, 03151, код 38926880) заборгованість за договором №1558АБ від 30.08.2017 в розмірі 215 915,19 грн (двісті п'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятнадцять гривень дев'ятнадцять копійок), а також 3 283,73 грн (три тисячі двісті вісімдесят три гривні сімдесят три копійки) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28.02.2018.

Суддя О. В. Малєєва