РІШЕННЯ

28 лютого 2018 року Справа № 913/957/17

Провадження №1/913/957/17

За позовом першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави, у відповідних правовідносинах:

Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області та

Станично-Луганської районної державної адміністрації, смт. Станиця Луганська Луганської області

до відповідача фізичної особі - підприємця Назаренко Ірини Олександрівни, с. Валуйське Станично-Луганського району Луганської області

про повернення земельної ділянки

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання - Бережна Л.В.

В засіданні брали участь:

від прокуратури - Алекаєв Ю.В., прокурор відділу прокуратури Харківської області;

від позивачів - представники не викликалися;

відповідач - не викликався;

Суть спору: про зобов'язання відповідача повернути Станично-Луганській районній державній адміністрації земельну ділянку, що передана згідно з договором оренди земельної ділянки від 15.02.2005, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди № 01 від 15.02.2005 із складу земель запасу Верхньобогданівської сільської ради несільськогосподарського призначення під штучним водосховищем загальною площею 14,2756 га.

Так, 15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, тому у відповідності до п. 9 ч. 1 Перехідних положень ГПК України справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу зі стадії підготовчого провадження, оскільки на момент набрання чинності цим Кодексом суд не перейшов до розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, вислухавши прокурора, суд дійшов наступних висновків щодо причин виникнення спору.

Так, як свідчить зміст позову, має місце звернення до суду Луганської місцевої прокуратури № 2, а правове регулювання участі прокурора у розгляді справ у господарському процесі регулюється ст. 53 ГПК України, згідно з якою прокурор для представництва інтересів держави в господарському суді повинен обґрунтувати, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Також ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Ухвалою господарського суду від 11.12.2017 підтверджено підстави представництва першого заступника керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 інтересів держави в особі Луганської обласної військово-цивільної адміністрації та Станично-Луганської районної державної адміністрації, які набули статусу позивачів, за позовною заявою від 04.12.2017 № 61-50-17 та порушено провадження у справі № 913/957/17.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.02.2005 року між Станично-Луганською районною державною адміністрацією Луганської області (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Назаренко Іриною Олександрівною (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди за № 01 від 15.02.2005.

За умовами цього договору орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - земель водного фонду (штучне водосховище) із складу земель запасу Верхньобогданівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області на підставі розпорядження Станично-Луганської райдержадміністрації від 20.01.2005 року № 34.

Таким чином в оренду передано земельну ділянку площею 14,2756 га, у тому числі 11,2653 га земель під водою та 3,0103 ra земель під болотами (прибережна захисна смуга) - п.п. 1.1., 1.2. договору.

У відповідності до п. 8 договору його укладено на 5 (п'ять) років та передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк.

09.04.2010 року між сторонами було укладено доповнення до договору оренди земельної ділянки та подовжено строк його дії на 5 років до 15.02.2015 року.

Як свідчить зміст позову, у його обґрунтування прокурор посилається на результати розгляду господарської справи № 913/735/16 за позовом фізичної особи-підприємця Назаренко Ірини Олександрівни до Станично-Луганської РДА Луганської області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Луганської ОДА про зобов'язання поновити договір оренди земельної ділянки під водним об'єктом загальною площею 14,2756 га.

Рішенням від 20.02.2017 по цій справі у задоволенні позову суд відмовив та Київський апеляційний господарський суд залишив рішення без змін постановою від 16.05.2017.

Таким чином, розглядаючи справу № 913/957/17, суд на підставі ст. 75 ГПК України приймає до уваги як преюдиційний (встановлений рішенням по справі № 913/735/16) той факт, що поновлення вказаного вище договору оренди земельної ділянки від 15.02.2005 не відбулось.

Таким чином підставою позову по справі є обставини закінчення строку дії вказаного вище договору оренди у 2015 році (з урахуванням продовження його дії за доповненням до договору оренди земельної ділянки до 15.02.2015), з чим пов'язані вимоги про повернення земельної ділянки водного фонду.

З набранням чинності з 01.07.2013 Закону України "Про аквакультуру" змінено порядок надання водних об'єктів у користування на умовах оренди та за приписами ст. 51 Водного кодексу України водні об'єкти надаються у користування за договором оренди земель водного фонду на земельних торгах у комплексі із земельною ділянкою обласними державними адміністраціями.

З огляду на викладене прокурор зазначає, що порушуються інтереси позивача у справі - Луганської обласної військово-цивільної адміністрації, оскільки з часу припинення договору оренди землі 15.02.2015 уповноважений державою орган на розпорядження землями водного фонду державної власності позбавлений можливості виконувати цю функцію, використовувати землю та надавати її в оренду.

У той же час, стороною договору оренди земельної ділянки водного фонду від 15.02.2005 (зареєстр. за № 01 від 15.02.2005) є Станично-Луганська районна державна адміністрація (2-ий позивач у справі), тому саме їй підлягає поверненню спірна земельна ділянка.

За таких обставин суд вважає обґрунтованим пред'явлення позову в інтересах двох вказаних позивачів.

Як свідчать матеріали справи, 15.01.2018 на адресу суду від Управління з питань нормативно-правової роботи та децентралізації Луганської обласної військово-цивільної адміністрації Луганської обласної державної адміністрації надійшли пояснення за листом від 10.01.2018 № 20, за змістом яких 1-ий позивач просить задовольнити позов та повернути не тільки земельну ділянку водного фонду загальною площею 14,2756 га, а й водний об'єкт, переданий в оренду за договором від 15.03.2010.

У поясненнях за листом від 09.02.2018 № 44-425-19 першим заступником керівника Луганської місцевої прокуратури № 2 зазначено, що уточнення до позовної заяви не надаються, оскільки договір оренди водного об'єкту є похідним від договору оренди земельної ділянки, тому повернення останньої передбачає також і повернення водного об'єкту.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий, позов не оспорений, тому суд розглядає справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов висновку про повну обґрунтованість позову з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 № 161-XIV (в редакції Закону від 02.10.2003 № 1211- IV) відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Як було зазначено вище, 15.02.2005 року між орендодавцем - Станично-Луганською районною державною адміністрацією Луганської області (2-им позивачем) та орендарем - фізичною особою-підприємцем Назаренко Іриною Олександрівною (відповідачем) було укладено договір оренди земельної ділянки (запис про реєстрацію № 01 від 15.02.2005).

Предмет договору - оренда земельної ділянки із складу земель запасу Верхньобогданівської сільської ради несільськогосподарського призначення під штучним водосховищем загальною площею 14,2756 га, у тому числі 11,2653 га земель під водою та 3,0103 ra земель під болотами (прибережна захисна смуга).

Як передбачено ст. 31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону від 02.10.2003 № 1211-IV) договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця (ст. 34 Закону).

Строк дії договору оренди земельної ділянки (з урахуванням доповнення про подовження його дії на 5 років) закінчився 15.02.2015 року, поновлення правочину не відбулось.

За таких обставин орендар - фізична особа - підприємець Назаренко Ірина Олександрівна, с. Валуйське Станично-Луганського району Луганської області не виконав п. 21 договору про необхідність повернення орендодавцеві земельної ділянки після припинення дії договору, а тому позов судом задовольняється.

Судові витрати у вигляді сплаченого прокуратурою судового збору у сумі 1600 грн. 00 коп. покладаються на відповідача, як це передбачено ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 53, 75, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, 232-233, 236-241 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця Назаренко Ірину Олександрівну, (ІНФОРМАЦІЯ_1), ідент. номер НОМЕР_1, с. АДРЕСА_1, повернути Станично-Луганській районній державній адміністрації (ідент. код 20188543), смт. Станиця Луганська Луганської області, вул. Центральна, буд. 25, земельну ділянку, що передана згідно з договором оренди земельної ділянки від 15.02.2005, який зареєстровано у книзі записів реєстрації договорів оренди № 01 від 15.02.2005 із складу земель запасу Верхньобогданівської сільської ради несільськогосподарського призначення під штучним водосховищем загальною площею 14,2756 га, видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Назаренко Ірини Олександрівни, (ІНФОРМАЦІЯ_1), ідент. номер НОМЕР_1, с. АДРЕСА_1, на користь прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Богдана Ліщини, 27, ідент. код 02909921 судовий збір у сумі 1600 грн. 00 коп., видати на виконання наказ після набрання рішенням законної сили.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення - 02.03.2018.

Суддя Н.М. Зюбанова