ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2018 року Справа № 916/2310/17
м.Одеса, пр-т Шевченка, 29

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Мишкіної М.А.,

суддів Бєляновського В.В., Величко Т.А.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» - ОСОБА_1 за довіреністю;

від Чорноморського головного морського агентства «ІНФЛОТ» - ОСОБА_2 за довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

на рішення господарського суду Одеської області від 04 грудня 2017 року

по справі №916/2310/17

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до Чорноморського головного морського агентства «ІНФЛОТ»

про стягнення коштів

суддя суду першої інстанції: ОСОБА_3

час і місце ухвалення рішення: 04.12.2017р., 13.27год., м.Одеса, господарський суд Одеської області, зала судових засідань №2

повний текст рішення складений 08.12.2017р.

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У судовому засіданні 30.01.2018р. оголошувалась перерва згідно ст.216 ГПК України.

В судовому засіданні 20.02.2018р. згідно ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

встановив:

22.09.2017р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі позивач, ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ») звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Чорноморського головного морського агентства «ІНФЛОТ» (надалі відповідач, ЧГМА «Інфлот»), в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України (санітарний збір) у розмірі 903,07 дол. США, що еквівалентно 23370,87грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 08.12.2015р. між ним (Адміністрація) та Чорноморським головним морським агентством «Інфлот» (Морський агент) укладено договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №138-П-АМПУ-15, предметом якого є надання позивачем відповідачу послуг з обслуговування суден, що агентуються агентом, а агент, що діє як уповноважений представник судновласника, зобовязується прийняти та оплатити ці послуги, а також сплатити портові збори. Згідно п. 2.3.2 договору, морський агент зобовязаний, вчасно здійснювати від імені судновласника (фрахтувальника), взаєморозрахунки з адміністрацією порту суднозаходу з портових зборів та інших платежів у строки, які обумовлені розділом 3 цього Договору. Відповідно до договору під агентуванням відповідача в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 28.01.2016р. по 22.09.2016 р. заходили наступні судна: EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE що підтверджується нотісами на кожне судно. Під час стоянки суден у акваторії порту нараховується санітарний збір, який був обрахований позивачем помилково санітарний збір повинен був розраховуватись не з моменту пришвартування та відшвартування судна до/від причала (як це було зроблено позивачем спочатку), а з моменту заходження судна в акваторію Білгород-Дністровського морського порту. У звязку з помилковим розрахунком портових зборів, позивачем донараховано санітарний збір та виставлено агенту рахунок на оплату № 2368/1 від 12.12.2016р. на суму 903,07дол. США, що еквівалентно 23370,87 грн. Проте дана заборгованість відповідачем не сплачена, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом про її стягнення на підставі ст.ст.509, 525, 526 ЦК України.

20.10.2017р. відповідач подав суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову.

23.10.2017р. позивач подав місцевому господарському суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання послуг при агентуванні суден в морському порту (санітарний збір) у розмірі 903,07дол. США та канальний збір у розмірі 1519,60 дол. США.

03.11.2017р. та 01.12.2017р. відповідач подав суду першої інстанції доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.12.2017р. (суддя Оборотова О.Ю.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано посиланнями на норми ст.11, ч.1 ст.626, ч.1 ст.202, ст.ст.14, 509,525, 526 ЦК України, ч.1 ст.175, ч.1 ст.193, ч.1 ст.295 ГК України, ЗУ «Про морські порти України», ст.ст. 116-118 Кодексу торговельного мореплавства України та вмотивовано наступним. Враховуючи факт подання позивачем 23.10.2017р. заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, суд відмовив у задоволенні «заяви про збільшення розміру позовних вимог» від 23.10.2017р. у звязку з чим розглянув по суті раніше заявлені позовні вимоги, які викладені в позовній заяві за вх. №2437/17 від 22.09.2019р., так як в даному випадку одночасна зміна предмету та підстав позову за своєю правовою природою є поданням ще одного позову. Відповідно до пункту 1.3. Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013 р. №316 (далі Порядок), портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. У відповідності до змісту ст. 20 КТМ України, пункту 2.1. Правил надання послуг у морських портах України, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013р. №348 судновласником є юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах. ЧГМА ІНФЛОТ не є та не було власником або судновласником суден, які фігурують у позові. ЧГМА ІНФЛОТ було морським агентом, представником судновласника суден з яких стягувався санітарний збір та діяло на підставі ст. ст. 116-119 КТМ України, ст. 295 ГК України. З огляду на норми ст.ст.116-118 КТМ України особою, з якої стягуються портові збори та яка відповідальна за їх сплату, є власник судна або його судновласник. Споживачем послуг Адміністрації є судновласник, від імені, за рахунок та за дорученням якого діє агент. Оплату сум, пов'язаних з перебуванням судна в порту, морський агент має здійснювати за розпорядженням судновласника. Перерахування агенту грошових коштів судновласником є передумовою подальшої оплати агентом послуг, які надаються позивачем для судновласника. З огляду на ці обставини, відповідальність за сплату санітарного збору несе судновласник, а не морський агент судна, який створює правовідносини для свого довірителя та діє від імені судновласника. Таким чином позовні вимоги предявлені до неналежного відповідача, особи яка не несе відповідальність за сплату можливого боргу з санітарного збору.

Також суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що підставою справляння санітарного збору є забезпечення Адміністрацією морського порту фактичного прийняття із зазначених в позові суден всіх видів забруднень за весь час стоянки та у відповідному місці стоянки, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо). Суд звернув увагу, що позивач може забезпечити та провести зняття забруднень з суден виключно у період стоянки судна біля причалу. Технічна можливість позивача знімати лляльні води в морі (в акваторії або поза акваторією порту) зявилась у позивача лише після 09.08.2016р. тобто в період заходу т/х EFA (з 15.09. по 22.09.2016р.), тільки одного з восьми суден які фігурують у позові. Що стосується суднозаходу т/х EFA, який мав місце з 15.09.2016р. по 22.09.2016р., то як зазначалося у відзиві на позовну заяву, санітарний збір у розмірі 199,56дол. США за перебування цього судна 7 діб біля причалу порту був належним чином сплачений відповідачем. Більше 7 діб, у межах цього суднозаходу т/х EFA не перебував у акваторії порту. Будь-яких доказів перебування цього судна більше 7 діб у акваторії порту позивачем не надано . З огляду на це позовні вимоги позивача є безпідставними щодо всіх суден; безпідставність позовних вимог підтверджує те, що позивачем взагалі не було доведено за допомогою належних та допустимих доказів перебування суден під агентуванням ЧГМА ІНФЛОТ більше ніж у розрахунку.

Не погодившись з рішенням суду від 04.12.2017р., ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що на час написання апеляційної скарги текст оскаржуваного рішення ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» не отримала, у звязку з чим після отримання повного тексту рішення позивач надасть уточнення до апеляційної скарги.

ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» зазначає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи та підлягає скасуванню; апеляційна скарга повністю відтворює доводи позовної заяви без зазначення обставин, які невірно встановлені судом першої інстанції та у чому полягає порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 26.12.2017р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» на рішення господарського суду Одеської області від 04.12.2017р. у справі №916/2310/17; встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 15.01.2018р. згідно з нормами ст.263 ГПК України з наданням з відзивом доказів його направлення іншим учасникам справи.

12.01.2017р. відповідач подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу та клопотання про розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні із повідомленням (викликом сторін).

У відзиві на апеляційну скаргу Чорноморське головне морське агентство «ІНФЛОТ» зазначає, що скарга є необґрунтованою, зокрема, з наступних підстав:

- визначення розмірів портових зборів здійснюється у порядку державного регулювання ціноутворення та не регулюється у договірному порядку між сторонами правовідносин;

- відповідальність за сплату портових зборів несе судновласник, а не морський агент судна, який створює правовідносини для свого довірителя та діє від імені судновласника;

- відповідач своєчасно до виходу судна з морського порту від імені судновласника сплатив санітарний збір у сумах визначених у рахунках Позивача за ставкою 0,022 дол.США, що не заперечується позивачем. Через рік після заходу суден, тоді коли відповідач вже не є представником судновласника у звязку з закінченням агентських повноважень, позивач подав позов у якому наполягає, що санітарний збір зазначеним суднам має нараховуватися за ставкою 0,036 долара;

- доводи позивача щодо перебування суден у акваторії порту більше 10 діб та необхідності розрахунку санітарного збору з цієї підстави за ставкою 0,036 є його субєктивними припущеннями не підтвердженими належними доказами та спростовуються змістом документів, які надані відповідачем суду першої інстанції;

- для підтвердження висновків про перебування суден у акваторії порту в очікуванні заходу до порту Позивач мав надати суду докази, які безумовно підтверджують точне географічне місцезнаходження кожного судна (з визначенням широти та довжини) у конкретному місці акваторії порту;

- технічна можливість позивача знімати лляльні води в акваторії порту зявилась у нього лише після 09.08.2016р. тобто в період заходу судна EFA, тільки одного з восьми суден які фігурують у позові;

- рахунки, які виставлені позивачем через рік після відходу суден із Порту, не відповідають умовам Договору №138-П-АМПУ-15, їх виставлення Позивачем та оплата агентом суперечить його змісту та умовам і безпосередньо порушує законні права та інтереси відповідача.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 15.01.2018р. призначено справу до розгляду з повідомленням учасників справи.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарни з підстав законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази стосовно фактів, наведених скаржником, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення скарги виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не оспорюється сторонами, що 08.12.2015р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та Чорноморським головним морським агентством «ІНФЛОТ» (Морський агент) укладено договір про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України №138-П-АМПУ-15, відповідно до умов п.1.1. якого є предметом даного договору є надання послуг суднам на підходах і безпосередньо в акваторії морського порту для їх безпечного судноплавства, маневрування та стоянки; порядок надання (виконання) адміністрацією порту суднозаходу за плату послуг (робіт) при обслуговуванні суден Морським агентом в морських портах України, а також врегулювання порядку нарахування та оплати портових зборів та інших послуг (робіт), наданих (виконаних) адміністрацією порту суднозаходу та організація інформаційного забезпечення під час приходу, перебування та виходу судна із морського порту; послуги із забезпечення проведення криголамних робіт протягом періоду оголошеної льодової кампанії. Перелік послуг не є вичерпним, адміністрація порту суднозаходу за можливості може надавати Морському агенту інші послуги (перелік яких зазначається в додатках, які є невідємною частиною Договору), за його письмовою заявкою з оплатою згідно з діючими та затвердженими вільними цінами (тарифами) адміністрації порту суднозаходу.

При виконанні даного Договору Сторони керуються та зобов'язані виконувати вимоги чинного законодавства та нормативно-правових актів України, режимних та розпорядчих документів Адміністрації; Обов'язкових постанов по морському порту та Зводу звичаїв морського порту, які діють у відповідному морському порту; Положення про забезпечення пропускного та внутрішньо-обєктового режиму (пункт 1.2 Договору від 08.12.215р.)

Відповідно до п.2.3.2 Договору від 08.12.2015р. Морський агент зобовязаний вчасно здійснювати від імені судновласника (фрахтувальника), взаєморозрахунки з адміністрацією порту суднозаходу з портових зборів та інших платежів у строки, які обумовлені розділом 3 цього Договору.

Згідно із п.3.1 Договору від 08.12.2015р. оплата судових зборів, що надійшли від судновласника (фрахтувальника), здійснюється Морським агентом до виходу судна з морського потру на рахунок адміністрації порту суднозаходу у доларах США по суднам під іноземним прапором і у національній валюті по суднам під Державним прапором України на підставі рахунків, виставлених адміністрацією порту суднозаходу.

Цей Договір набуває чинності 01.01.2016р. і діє до 31.12.2016р., але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобовязань. Дія Договору вважається продовженою на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до останнього дня терміну дії Договору жодна з Сторін письмово не повідомила іншу Сторону про припинення даного Договору у встановлений термін (п.7.1 Договору від 08.12.2015р.).

Невідємною частиною цього Договору є, зокрема: Додаток №1 Інформація для виставлення рахунку; Додаток №11 перелік послуг, які надаються Білгород-Дністровською філією ДП «АМПУ».

Відповідно до умов вищезазначеного договору під агентуванням ЧГМА «ІНФЛОТ» в акваторію Білгород-Дністровського морського порту в період з 28.01.2016р. по 22.09.2016р. заходили наступні судна: EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE, що підтверджується нотісами на кожне судно, копії яких наявні в матеріалах справи.

12.12.2016р., у звязку з помилковим розрахунком портових зборів, позивачем донараховано санітарний збір та виставлено відповідачу рахунок на оплату №2368/1 на суму 903,07 дол. США, що еквівалентно 23370,87 грн. (за офіційним курсом Нацбанку України станом на 12.12.2016р.).

13.07.2017р. Білгород-Дністровська філія ДП «АМПУ» надіслала відповідачу претензію №12/09-10/1394/17, в якій позивач просив ЧГМА «Інфлот» сплатити заборгованість у сумі 903,07дол.США.

Претензія залишена відповідачем без реагування, що і зумовило звернення позивача до суду з позовом.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позову Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» з огляду такого.

Згідно із ст.85 Кодексу торговельного мореплавства України під час перебування в морському порту будь-яке судно зобов'язане дотримуватися чинних законів і правил України, у тому числі тих, що стосуються безпеки порту і судноплавства в порту, митного, прикордонного, санітарного (фітосанітарного) режимів, лоцманського проведення, буксирування, рятувальних і суднопіднімальних робіт, якірної стоянки і надання місць біля причалів, навантаження і вивантаження вантажів, посадки і висадки людей, послуг, пов'язаних з навантажувально-розвантажувальними роботами, і будь-яких інших портових послуг, портових зборів, запобігання забрудненню навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.22 ЗУ «Про морські порти України» у морському порту справляються такі портові збори: корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний. Розміри ставок портових зборів для кожного морського порту встановлюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, відповідно до затвердженої нею методики. Порядок справляння, обліку та використання коштів від портових зборів, крім використання коштів від адміністративного збору, визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту. Портові збори сплачуються адміністрації морських портів України, крім випадків, визначених цим Законом.

Згідно із частиною 4 Розділ VI Прикінцеві положення ЗУ «Про морські порти України» тимчасово, до створення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту, її функції та повноваження, визначені цим Законом, виконує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах морського і річкового транспорту.

Таким чином, визначення розмірів ставок санітарного збору здійснюється у порядку державного регулювання ціноутворення та не регулюється у договірному порядку між сторонами правовідносин.

Процедура справляння та розміри ставок портових зборів встановлені Порядком, затвердженим наказом Міністерства інфраструктури України від 27.05.2013р. №316, пунктами 1.3-1.5 якого передбачено, що портові збори (корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, адміністративний та санітарний) справляються в морських портах із суден і плавучих споруд, що плавають під Державним Прапором України та іноземними прапорами, за групами згідно з додатком 1 до цього Порядку. Сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту. Нарахування портових зборів здійснюється з умовного обєму судна, який обчислюється в кубічних метрах і дорівнює добутку трьох величин (довжина судна, ширина судна і висота борту судна), зазначених в обмірному свідоцтві (головні розмірення) або документі, що його замінює.

Згідно із ст.20 КТМ України, п.2.1. Правил надання послуг у морських портах України, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 05.06.2013р. №348 судновласником є юридична або фізична особа, яка експлуатує судно від свого імені, незалежно від того, чи є вона власником судна, чи використовує на інших законних підставах.

Відповідач не є власником або судновласником суден EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE він був морським агентом, представником судновласника суден та діяв на підставі ст. ст. 116-119 КТМ України, ст. 295 ГК України.

Згідно із ст.116 КТМ України у морському порту або поза його територією як постійні представники судновласника діють агентські організації (морський агент), які за договором морського агентування за винагороду зобов'язуються надавати послуги в галузі торговельного мореплавства. При виконанні договору морського агентування морський агент, що діє від імені судновласника, може також діяти на користь іншої договірної сторони, якщо вона його на те уповноважила і якщо судновласник не заперечує.

Відповідно до ст. 117 КТМ України морський агент виконує формальності та дії, пов'язані з прибуттям, перебуванням і відходом судна, допомагає капітану судна у налагодженні контактів з адміністрацією морського порту і службою капітана морського порту, власником морського терміналу, підприємствами, установами, організаціями, що надають спеціалізовані послуги, портовими операторами, місцевими органами виконавчої влади, в організації постачання і обслуговування судна в порту, оформляє митні документи та документи на вантаж, інкасує суми фрахту та інші суми для оплати вимог судновласника, що виникають з договору перевезення, сплачує за розпорядженням судновласника і капітана судна суми, пов'язані з перебуванням у порту, залучає вантажі для морських ліній, здійснює збір фрахту, експедирування вантажу, наймання екіпажів для роботи на суднах, виступає від імені вантажовласника, а також договірною стороною учасників перевезення вантажів у прямому змішаному сполученні. Морський агент зобов'язаний: а) здійснювати добросовісно свою діяльність відповідно до інтересів судновласника або іншого довірителя і звичайної практики морського агентування; б) діяти в межах своїх повноважень; в) не передавати здійснення своїх функцій іншій особі (суб'єкту), якщо тільки він не був уповноважений на це своїм довірителем.

Відповідно до ст. 118 КТМ України судновласник або інший довіритель зобов'язані: а) надавати морському агенту кошти, достатні для здійснення його функцій; б) відшкодовувати морському агенту будь-які витрати, зроблені ним від їх імені або за їх згодою; в) нести відповідальність за наслідки будь-яких дій морського агента в межах його повноважень. У разі обмеження довірителем звичайних повноважень морського агента будь-яка угода, укладена ним з третьою особою, яка діяла добросовісно, є дійсною та обов'язковою для довірителя, якщо тільки третій особі не було відомо про таке обмеження.

Згідно із ч.1 ст. 295 ГК України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб'єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб'єкта, якого він представляє.

Отже суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов правомірного висновку, що відповідальність за сплату санітарного збору несе судновласник, а не морський агент судна, який діє від імені судновласника.

Відповідно до п.8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, справляння санітарного збору передбачає забезпечення Адміністрацією морських портів України обов'язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо); обов'язкове здавання судном у морському порту всіх наявних на борту видів забруднень з метою запобігання їх скиданню у море. Здавання забруднень засвідчується відповідною довідкою Адміністрації морських портів України.

Матеріали справи не містять доказів, у тому числі і довідок Адміністрації морських портів України, які підтверджували б факт прийняття забруднень із суден EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE.

За змістом додатку 6 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 ставки санітарного збору для суден у закордонному плаванні у Білгород-Дністровському морському порту становить: 0,022 долара США при стоянці судна до 10 діб; 0,036 долара США при стоянці судна від 10 до 30 діб.

В додатки до позовної заяви позивачем надано розрахунок (т.1, а.с.111), в якому ним здійснені розрахунки санітарного збору виходячи зі ставки санітарного збору 0,036дол.США (тобто стоянці суден EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE більше 10 діб).

Крім того, відповідно до пунктів 2,6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про морські порти України» акваторія морського порту (портова акваторія) - визначена межами частина водного об'єкта (об'єктів), крім суднового ходу, призначена для безпечного підходу, маневрування, стоянки і відходу суден; морський порт - визначені межами територія та акваторія, обладнані для обслуговування суден і пасажирів, проведення вантажних, транспортних та експедиційних робіт, а також інших пов'язаних з цим видів господарської діяльності.

В пункті 8.1 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316 зазначено про те, що справляння санітарного збору передбачає: забезпечення Адміністрацією морських портів України обов'язкового прийняття із судна всіх видів забруднень (за винятком баластних вод) за весь час стоянки судна в морському порту, а також сприяння виконанню операцій, пов'язаних з прийняттям забруднень (подання і прибирання плавзасобів, надання контейнерів та інших місткостей для збирання сміття, перевантажувальні операції, шлангування, відшлангування тощо).

Разом з цим, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, позивачем не доведено належними та допустимими доказами перебування вищезазначених суден під агентуванням ЧГМА «Інфлот» більше 10 діб в акваторії Білгород-Дністровського морського порту, отже підстави для застосування ставки судового збору у розмірі 0,036дол.США відсутні.

Відповідно до ст. 91 Кодексу торговельного мореплавства України капітан морського порту відмовляє у видачі дозволу на вихід судна з порту у разі несплати агентом встановлених зборів, штраф і в та інших платежів.

Відповідно до п.1.4 Порядку справляння та розміри ставок портових зборів, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 27.05.2013 р. № 316, сплата портових зборів у морських портах здійснюється до виходу судна з морського порту, а за транзитний прохід каналами - шляхом попередньої оплати або безпосередньо на вході у канал.

ЧГМА «Інфлот» своєчасно до виходу суден EFA, GOODWILL, LEONARDO, GLOBUS, RIVER PRIDE з морського порту від імені судновласника сплатило санітарний збір у сумах, визначених у рахунках позивача, за ставкою 0,022 дол.США, що не заперечується позивачем. Через рік після заходу суден, коли відповідач вже не є представником судновласника у звязку з закінченням агентських повноважень, позивач подав позов безпідставно наполягаючи, що санітарний збір зазначеним суднам має нараховуватися за ставкою 0,036 долара США.

Відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для донарахування відповідачу санітарного збору згідно рахунку №2368/1 від 12.12.2016р. на суму 903,07 дол. США, що еквівалентно 23370,87 грн., та відмовив у задоволенні позову ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ».

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Усі доводи апеляційної скарги ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» повністю відтворюють мотиви позовної заяви без зазначення обставин, які невірно встановлені судом першої інстанції, та у чому полягає неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення процесуального права або невідповідність висновків суду обставинам справи.

Доповнення до апеляційної скарги, про необхідність подання яких було заявлено в апеляційній скарзі, ДП «АМПУ» в особі Білгород-Дністровської філії ДП «АМПУ» не подало.

Апеляційна скарга не містить мотивів незгоди скаржника з прийнятим рішенням; підстави для виходу судом апеляційної інстанції за межі доводів апелянта не убачаються, оскільки при апеляційному розгляді справи не встановлено порушення норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення господарського суду Одеської області від 04.12.2017р. залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до п.«в» ч.4 ст.282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В даному випадку витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги), покладаються на скаржника, оскільки вимоги апеляційної скарги відхилені у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.129, 232,233, 236, 240, 269, 270, 275,276, 281-283 ГПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 04.12.2017р. у справі №916/2310/17 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.ст.286,287 ГПК України.

Повна постанова складена 26 лютого 2018 року.

Головуючий суддя Мишкіна М.А.

Суддя Бєляновський В.В.

Суддя Величко Т.А.