ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2018 р.Справа № 922/3471/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", м. Київ 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД", м. Харків
про стягнення 1683385,60 грн
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 06.10.2016;

відповідача - ОСОБА_2 (адвокат, договір від 04.12.2017, свідоцтво №ПТ 1426 від 26.09.2014);

3-я особа - не з'явилась

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь договору про спільну діяльність від 21.07.1997 № 23-3/97-84Б-97 - уповноважена особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", кошти, пропорційно сплаченим, але не виконаним роботам в сумі 1084444,64грн., неустойку в розмірі 583 688,48грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015, вартість проведеної експертизи в сумі 15252,48грн., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач роботи по договору підряду в повному обсязі не виконав, суттєво порушив строки виконання робіт та виконав роботи з недоліками, які зробили її непридатною до використання. На підставі викладеного, позивач був змушений розірвати договір підряду в односторонньому порядку та укласти новий договір на проведення будівельних робіт з іншим підрядником.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17 жовтня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 31 жовтня 2016 року о 10:00 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 жовтня 2016 року розгляд справи відкладено на 10 листопада 2016 р. о 10:00 год.

Представник позивача 03.11.2016 надав до суду уточнення позовних вимог (вх. №36657), в яких просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", що діє як Оператор за Договором про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97 кошти, пропорційно сплаченим але не виконаним роботам в сумі 1 084 444, 64 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", що діє як Оператор за Договором про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97 неустойку в сумі 583 688, 48 грн., стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", що діє як Оператор за Договором про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97 вартість проведеної експертизи в сумі 15 252, 48 грн., а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", що діє як Оператор за Договором про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97, суму сплаченого судового збору в розмірі 25 250, 78 грн.

В судовому засіданні 10.11.2016 прийнято уточнення позовних вимог до розгляду та було повідомлено, що подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням даних уточнень, а також в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.11.2016 об 10:00 год.

В судовому засіданні 14.11.2016 в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 23.11.2016 об 09:30 год.

В судовому засіданні 23.11.2016 в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 05.12.2016 об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 грудня 2016 року призначено по справі № 922/3471/16 судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі, матеріали справи направлені до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 для проведення відповідної експертизи.

26.01.2017 на адресу суду надійшов лист Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. ОСОБА_3 (вих. № 2/243екс), в якому запропоновано розглянути питання про проведення експертизи в строк понад 90 календарних днів, до даного листа додано клопотання експерта ОСОБА_4 від 24.01.2017 про надання додаткових даних, необхідних для проведення судової експертизи № 13650, а також копію рахунку за проведення судової експертизи №137 від 18.01.2017 на суму 33100 грн.

З метою поновлення провадження у справі для розгляду вказаного клопотання судового експерта, листом від 31.01.2017 сторони були викликані у судове засідання на 14.02.2017 об 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.02.2017 провадження у справі № 922/3471/16 поновлено для вирішення вказаного клопотання.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14 лютого 2017 року задоволено клопотання Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 про узгодження проведення експертизи у термін більш ніж 90 календарних днів, встановлено строк проведення судової будівельно-технічної експертизи №13650, призначеної ухвалою господарського суду Харківської області від 05 грудня 2016 року до 120 календарних днів.

02 листопада 2017 року до господарського суду Харківської області від Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 надійшли матеріали справи №922/3471/16 разом з висновком судової будівельно -технічної та дорожньо - технічної експертизи №13650/17929 від 24.10.2017.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.11.2017 провадження у справі № 922/3471/16 поновлено, призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 21 листопада 2017 року о 10:00 год.

В судовому засіданні 21 листопада 2017 року оголошена перерва до 10:40 год. 04 грудня 2017 року, відповідно до приписів ст. 77 ГПК України, для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з матеріалами справи.

04 грудня 2017 року відповідач надав письмовий відзив, який долучено до матеріалів справи.

У своєму відзиві відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що акт форми КБ-2В було направлено відповідачу лише 30.08.2017, тобто, через 1 місяць 20 днів з дня укладання договору підряду № 11/074-2016 від 11.07.2016 року з іншим виконавцем щодо проведення робіт з будівництва об'єкта "Облаштування Скоробогатьківського НГКР (в межах ліцензійної діяльності TOB "Надра-Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківського НГКР". Такі дії позивача, на думку відповідача, унеможливили звернення позивача до експертної установи, щодо проведення обстеження спірного об'єкта щодо надання окремого висновку судового експерту щодо об'єму та вартості фактично виконаних робіт, так як коли відповідачем вже було отримано вище зазначені документи, то з липня 2016 року були здійснені сторонні дії зі сторони нового підряднику, які унеможливили фактичне обстеження даного об'єкту. Також відповідач зауважує, що лист зі сторони позивача на адресу відповідача про розірвання договору підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015 було направлено лише 20.09.2016. Крім того, відповідач вважає, що висновки викладені у судовій будівельно-технічній та дорожньо-технічній експертизі від 24.10.2017 року № 13650/17929, не можуть бути прийняті судом в якості остаточних доказів по справі № 922/3471/16, оскільки в повній мірі не відображають перелік та об'єми фактично виконаних робіт та їх фактичну вартість, так як проведені формально, односторонньо та не в повному обсязі, без урахування усіх фактичних обставин справи, технічної документації, у зв'язку з чим потребують проведення додаткової судової будівельно-технічної та дорожньо-технічної експертизи.

04 грудня 2017 року відповідач надав клопотання про проведення додаткової будівельно-технічної експертизи, яке долучено до матеріалів справи.

У вищевказаному клопотанні відповідач просив суд призначити додаткову судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 (61177, м. Харків, вул. Золочевська, буд. 8-а). На вирішення судової будівельно-технічної експертизи були поставлені наступні питання:

- який перелік та об'єми фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" робіт за договором підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015р. з будівництва об'єкта "Облаштування Скоробогатьківського НГКР (в межах ліцензійної діяльності TOB "Надра-Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківського НГКР"?;

- яка вартість фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" робіт за договором підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015р. з будівництва об'єкта "Облаштування Скоробогатьківського НГКР (в межах ліцензійної діяльності TOB "Надра-Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківського НГКР"?

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 грудня 2017 року розгляд справи відкладено на 20 грудня 2017 р. о 14:30 год.

Цією ж ухвалою суду залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне акціонерне товариство "СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ МОНТАЖНЕ УПРАВЛІННЯ № 24", а також зобов'язано судового експерта ОСОБА_4 з'явитися в наступне судове засідання, яке відбудеться 20.12.2017 о 14:30 год., для надання роз'яснень з приводу висновків, які містяться в судовій будівельно-технічній та дорожньо-технічній експертизі від 24.10.2017 року № 13650/17929.

Представник позивача 19.12.2017 через канцелярію суду надав відповідь на відзив (вх. №42249), яка судом приєднана до матеріалів справи.

Також, представник позивача надав докази відправлення 3-ій особі копії позовної заяви з доданими до неї документами (вх. №42444), які судом приєднано до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20 грудня 2017 р. призначено справу №922/3471/16 до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато у справі №922/3471/16 підготовче провадження, призначено підготовче засідання на 16.01.2018 о (об) 14 год. 00 хв.

Вищевказана ухвала суду мотивована, зокрема тим, що 15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" №2147-VIII від 03.10.2017, котрим ГПК України викладено в новій редакції.

У відповідності до п.п.9 п.1 Розділу XI Перехідних Положень ГПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ГПК України.

Згідно ч.1, ч.3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, в новій редакції, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно приписів частин першої, другої статті 247 ГПК України у порядку спрощеного позовного провадження господарський суд розглядає малозначні справи, а крім того, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Ця справа не відповідає ознакам малозначної справи, наведеним у частині пятій статті 12 ГПК України. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 247 ГПК України мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, наразі також свідчать про відсутність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що справа №922/3471/17 підлягає розгляду в порядку загального позовного провадження.

Вирішуючи питання про належну стадію загального позовного провадження суд виходить з того, що за своїм змістом стадія розгляду справи по суті істотно відрізняється від однойменної стадії провадження за ГПК України в попередній редакції. Коло процесуальних прав та можливостей учасників судового процесу є значно вужчим, а наслідки не вчинення (несвоєчасного вчинення) окремих процесуальних дій - значно жорсткішими. Тому з метою забезпечення права доступу до суду суд вбачає за необхідне здійснювати подальший розгляд справи зі стадії підготовчого засідання. Перехід на цю стадію гарантує сторонам можливість користування усіма належними їм процесуальними правами без виключень, викликаних відсутністю перехідного періоду.

Такий висновок суду відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, встановленій, зокрема, рішеннями від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України", а також у рішенні від 18.02.2011 у справі "Мушта проти України" та інш. У цих рішеннях суд розкриваючи зміст принципу юридичної визначеності в контексті передбаченого у п.1 ст. 6 ЄКПЛ права на доступ до суду вказав, що кінцеві строки вчинення тих чи інших процесуальних дій повинні бути передбачувані для особи. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що визначені законом правила регулювання строків будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.

На підставі викладеного, суд для забезпечення принципів змагальності сторін, диспозитивності та пропорційності у господарському судочинстві, керуючись приписами статей 177, 181, 182 ГПК України, розпочав підготовче провадження і призначив підготовче засідання.

Крім того, приймаючи до уваги те, що в судове засідання 20.12.2017 судовий експерт ОСОБА_4 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, суд викликав цю особу у підготовче засідання для надання роз'яснень з приводу висновків, які містяться в судовій будівельно-технічній та дорожньо-технічній експертизі від 24.10.2017 року № 13650/17929.

Третя особа 26.12.2017 через канцелярію суду надала письмові пояснення (вх. №42652), які судом приєднано до матеріалів справи.

У наданих до суду письмових поясненнях третя особа повідомляє, що виконувала роботи на підставі договору підряду № 01/07-16 СД від 01.07.2016 в обсягах, визначених Робочим проектом "Облаштування Скоробогатівського НГКР (в межах ліцензійної ділянки ТОВ "ОСОБА_4 - Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатівського НГКР" з урахуванням фактично виконаних робіт на об'єкті, обсяг яких підтверджений Висновком № 629 експертного будівельно-технічного дослідження від 29.06.2016 року.

В судовому засіданні 16 січня 2018 року без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі додаткової судової будівельно - технічної експертизи, яку занесено до протоколу судового засідання.

Судом відповідно до вимог ч.10 ст. 240 ГПК України наведено мотиви, з яких суд дійшов такого висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі додаткової судової будівельно - технічної експертизи. Зокрема посилаючись на ч.1 ст. 107 ГПК України та те, що обставини, на які посилається відповідач у своєму клопотанні про призначення додаткової судової експертизи не є підставою для призначення додаткової експертизи, також відповідачем необгрунтовано в чому полягає неповнота та неясність висновку судового експерта, проте висновок експерта містить відповідь на всі поставлені судом запитання.

Також, в судовому засіданні 16 січня 2018 року суд без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 14 лютого 2018 року о 11:00 год, приймаючи до уваги вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України та вирішення під час підготовчого засідання всіх питань, які зазначені у ч.2 ст. 182 ГПК України.

Третя особа в призначене судове засідання для розгляду справи по суті не з`явилась, про час, дату та місце цього засідання повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення 3-ий особі 22.01.2018 (ухвали від 16.01.2018).

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, та приймаючи до уваги те, що у письмових поясненнях (вх.42652 від 26.12.2017) 3-я особа просила суд розглядати справу за відсутності її представника, суд вважає заможливе розглядати справу по суті за відсутністю представника 3-ої особи.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

14.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (надалі - ОСОБА_5) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД" (надалі - Підрядник) було укладено договір підряду № 14/09/15-Д (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з будівництва тимчасової під'їзної дороги до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківського НГКР (далі-Об'єкт), відповідно до затвердженої проектно -кошторисної документації, робочого проекту "Облаштування Скоробогатьківського НГКР (в межах ліцензійної ділянки ТОВ "Надра-Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводнів Скоробогатьківського НГКР" та в обумовлений цим Договором термін. ОСОБА_5 зобов'язується прийняти закінчений будівництвом і сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.2.1. Договору вартість робіт, що підлягають виконанню за цим Договором, відповідно до проектно-кошторисної документації становить 1 246 204,64 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 204 700,77 грн.

Додатком №1 до договору є проектно-кошторисна документація у якій визначені види та обсяги робіт передбачені при влаштуванні тимчасової під'їзної дороги.

Договір, додаток № 1 (проектно-кошторисна документація) скріплені печатками та підписами як замовника так й підрядника робіт.

Відповідно до п.2.2. Договору Сторони домовилися про порядок здійснення розрахунків згідно цього Договору у три етапи:

2.2.1. Перший етап (за перший тиждень роботи): ОСОБА_5, протягом 5-ти банківських днів від дня підписання цього Договору перераховує на поточний рахунок Підрядника аванс у розмірі: 373 861,39 грн. у т.ч. ПДВ 20%- 62 310,23 грн.

2.2.2. Другий етап (за другий тиждень роботи): ОСОБА_5, протягом 5-ти банківських днів після виставлення Підрядником відповідного рахунку перераховує на поточний рахунок Підрядника кошти в сумі: 373 861,39 грн., у т.ч . ПДВ 20% - 62 310,23 грн.

2.2.3. Третій етап (остаточний розрахунок за Договором) в сумі 498 481,86 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 83 080,31 грн. здійснюється ОСОБА_5 в безготівковій формі після отримання виставленого Підрядником рахунку, який виставляється після та відповідно до підписаних обома ОСОБА_6 здачі-приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в і довідок за формою №КБ-3.

У п.2.4. Договору сторони погодили, що зміна договірної ціни роботи та кошторисної вартості роботи за даним Договором можлива тільки з письмової згоди обох Сторін у випадках:

2.4.1. Зміна обсягів і складу робіт.

2.4.2. Подорожчання (здешевлення) матеріалів і устаткування щодо кошторисної документації.

2.4.3. зміни ОСОБА_5 в процесі будівництва проектних рішень шляхом передачі під час виконання робіт додаткової або зміненої робочої документації.

2.4.4. Виявлення в проектній документації помилок, не виявлених на стадії укладення Договору.

2.4.5. Зміни чинного законодавства в частині податків, зборів, розмірів обов'язкових платежів, які обліковуються у вартості будівництва.

Відповідно до ч.1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з ч.1 ч.2 ст.844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.3 ст. 844 Цивільного кодексу України зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту Договору вбачається, що Сторони визначили ціну договору у твердому кошторисі, отже зміна кошторису відбувається за погодженням Сторін.

Згідно з додатковою угодою № 1 про зміну Договору підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015 договірна ціна відповідно до внесених змін у проектно-кошторисну документацію становить 1 959 238,20 грн., проте ця додаткова угода підписана лише підрядником (відповідачем) в особі директора ОСОБА_7, з боку замовника (позивача) вказана додаткова угода № 1 про зміну Договору не підписана та в судовому засіданні, а також у поясненнях наданих до суду позивач заперечує проти погодження в порядку передбаченому договором та законом внесення змін до Договору в частині зміни ціни договору, а також внесення будь-яких змін у проектно-кошторисну документацію.

Крім того, у висновку судового експерта № 13650/17929, складеного 24.10.2017 встановлено, що акт виконаних робіт форми КБ-2В № 1/02 за лютий 2016 року на загальну суму 1 767 118,80 грн. підписаний тільки підрядником, а види та обсяги робіт, що вказані в акті виконаних робіт не відповідають видам та обсягам робіт, що вказані у договірній ціні Договору.

Згідно з п.3.2. Договору якщо в ході виконання робіт, визначених п. 1.1. даного Договору, виникає необхідність, проведення додаткових обсягів робіт, такі роботи виконуються Підрядником на підставі попереднього письмового погодження із ОСОБА_5 на виконання додаткових робіт і кошторису до нього.

При цьому, у разі неналежного виконання або невиконання Підрядником умов пункту 3.2. Договору додатково виконані Підрядником, але не узгоджені із ОСОБА_5, роботи не оплачуються (п.3.3. Договору).

Також, згідно з п.3.6. Договору додаткові роботи і послуги, не передбачені п. 1.1. даного Договору, виконуються Підрядником виключно на підставі додаткової угоди до цього Договору, підписаної в установленому порядку обома ОСОБА_6.

Як вищевстановлено, додаткова угода № 1 про зміну Договору підряду № 14/09/15-Д від 14.09.2015 підписана лише з боку відповідача (підрядника) та відповідачем не надано доказів того, що між сторонами існують додаткові угоди до Договору щодо проведення додаткових обсягів робіт, підписані в установленому порядку обома ОСОБА_6.

Відповідно до п.3.9. Договору після, закінчення робіт в обсязі Договору Підрядник протягом 3-х робочих днів зобов'язаний надати ОСОБА_5 звіт про використання матеріалів, які були передані Підряднику ОСОБА_5. В цей же строк Підрядник зобов'язаний повернути ОСОБА_5 залишок матеріалів, переданих ОСОБА_5, або за згодою ОСОБА_5 у вищезазначений строк викупити матеріали, якщо не надається можливість повернення їх на склад.

Згідно з п.4.4. Договору ОСОБА_5 при виконанні робіт за даним Договором має право:

- у будь-який час перевіряти хід і якість робіт, що виконуються Підрядником, не втручаючись у його господарську діяльність;

- відмовитися від виконання цього Договору і вимагати відшкодування збитків, якщо Підрядник своєчасно не розпочинає виконання цього Договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її строку, зазначеного в Договорі стає неможливим;

- відмовитися від виконання Договору і вимагати відшкодування в повному обсязі заподіяних збитків, якщо недоліки в роботі та/або ухилення Підрядником від виконання умов Договору підряду або інші недоліки результату роботи, у встановлений ОСОБА_5 розумний строк, не були усунені або є істотними і непереборними;

- призначити Підряднику термін для усунення недоліків, якщо під час виконання робіт стане очевидним, що вони не будуть виконані належним чином, і при невиконанні Підрядником у призначений термін цієї вимоги відмовитися від цього Договору або доручити виправлення робіт іншій особі за рахунок Підрядника, а також вимагати від Підрядника відшкодування завданих у зв'язку з цим збитків;

- в односторонньому порядку до закінчення виконання робіт відмовитися від Договору підряду, сплативши Підряднику ціну виконаної частини робіт;

- контролювати відповідність робіт, матеріалів, устаткування проектним рішенням, вимогам будівельних та виробничих норм і правил, стандартам, технічним умовам, іншим нормативним документам;

- контролювати виконання Підрядником вказівок і приписів щодо якості виконаних робіт, матеріалів, устаткування, наявність і правильність ведення виконавчої документації.

Відповідно до п.5.1. Договору виконані Підрядником роботи, ОСОБА_5 приймає шляхом спільного огляду з Підрядником. За результатами огляду виконаних робіт Підрядник складає ОСОБА_5 здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та довідку за формою КБ-3, які узгоджуються та підписуються обома ОСОБА_6 до 25 числа поточного місяця.

Якщо під час приймання виконаної Підрядником роботи ОСОБА_5 виявив у результатах робіт наявність відступів від умов Договору, що погіршують результати робіт, або інші недоліки у роботі, він повинен негайно заявити про це Підряднику. Підрядник зобов'язаний своїми силами і за свій рахунок усунути вищезазначені недоліки в строк, встановлений двостороннім актом.

Згідно з п.5.4. Договору при виникненні між ОСОБА_5 і Підрядником суперечки з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин, на вимогу будь-якої із Сторін може бути призначена експертиза.

У зазначених випадках витрати на проведення експертизи несе Підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлено відсутність причинного зв'язку між діями Підрядника і виявленими недоліками. В даних випадках витрати на проведення експертизи несе ОСОБА_6, яка вимагає її проведення, а якщо експертиза призначена за згодою Сторін - обидві Сторони порівну.

Відповідно до п.7.2. Договору у разі не дотримання термінів виконання робіт, передбачених даним Договором, підрядник зобов'язаний оплатити замовнику неустойку у розмірі 0,5% за кожен день не дотримання термінів від договірної ціни невиконаних робіт за даним Договором.

Пунктом 10.2.1. Сторони погодили термін виконання робіт:

10.2.1.1. початок - Підрядник зобов'язаний приступити до виконання робіт протягом 3 (трьох) робочих днів з дня здійснення ОСОБА_5 авансового платежу;

10.2.1.2. закінчення - Підрядник зобов'язаний закінчити виконання робіт не пізніше 25 (двадцяти п'яти) робочих днів з моменту початку виконання робіт. Підряднику надається право достроково виконати роботи.

У п.10.2 Договору сторони визначили, що термін дії даного Договору встановлюється з моменту підписання обома ОСОБА_6 по 10 жовтня 2015 року, а в частині виконання зобов'язань, до повного їх виконання ОСОБА_6.

На виконання умов Договору щодо порядку здійснення розрахунків позивач здійснив наступні платежі:

Перший етап платіжне доручення № 365 від 14 вересня 2015 року на суму 373861, 38 грн.

Другий етап платіжне доручення № 380 від 22 вересня 2015 року на суму 373861,38 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що в період з 01.10.2015 по 28.10.2015 позивач здійснив остаточний розрахунок за Договором, що підтверджується платіжним дорученням № 407 від 01 жовтня 2015 року - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 414 від 05 жовтня 2015 року - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 423 від 09 жовтня 2015 року - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 442 від 13 жовтня 2015 року - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 446 від 19 жовтня 2015 року - на суму 80 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 466 від 28 жовтня 2015 року - на суму 18 481, 86 грн.

Крім того, позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 450 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 472 від 30.10.2015 - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 477 від 05.11.2015 - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 484 від 06.11.2015 - на суму 100 000, 00 грн.; платіжним дорученням № 502 від 16.11.2015 - на суму 100 000, 00 грн. та платіжним дорученням № 520 від 25.11.2015 - на суму 50 000, 00 грн.

В платіжних дорученнях № 472 від 30.10.2015 - на суму 100 000, 00 грн.; № 477 від 05.11.2015 - на суму 100 000, 00 грн.; № 484 від 06.11.2015 - на суму 100 000, 00 грн. зазначено призначення платежу: "Оплата за будівництво тимчасової дороги до УКПГ згідно рахунку № 95 від 01.10.2015.

В рішенні господарського суду Харківської області від 09.06.2016 у справі № 922/1068/16 судом встановлено, що перерахування коштів по платіжних дорученнях №472 від 30.10.2015 р., №477 від 05.11.2015 р., №484 від 06.11.2015 р., №502 від 16.11.2015 р., №520 від 25.11.2015 р. здійснено позивачем на виконання своїх зобов'язань по укладеному між сторонами договору підряду та рахунку №95 від 01.10.2015 р. Відповідачем в податкові органі було зареєстровано податкові накладні за період з 14.09.2015 р. по 16.02.2016 р. за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року, в тому числі по коштам у суму 450 000,00 грн., які надійшли від позивача на підставі вищезазначених платіжних доручень та з матеріалів справи вбачається, що позивачем у податковому органі також було зареєстровано податкові накладні за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року з 05.10.2015 р. по 26.01.2016 р. та з яких вбачається відображення в податковому обліку ТОВ "ГАЗ-МДС" взаємовідносини з ТОВ "Газтехбуд" на загальну суму 1 764 013,02 грн.

Згідно ч.4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач перерахував відповідачу за Договором грошові кошти на загальну суму 1 696 204,64 грн.

Також, приймаючи до уваги те, що позивачем здійснено перший авансовий платіж 14.09.2015 року, то відповідач мав приступити до виконання робіт не пізніше 17.09.2015 та закінчити виконання робіт не пізніше 23.09.2015 з урахуванням робочих днів.

Проте, відповідач роботи по Договору виконав не в повному обсязі, порушив строки виконання робіт та виконував роботи з недоліками, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Так, позивач на адресу відповідача направив претензію №1 за вих. №1СД від 07.12.2015 (арк.51,52, т.1), в якій вимагав від останнього сплати пеню в розмірі 398 785,28 грн., у зв'язку з простроченням строку виконання робіт за Договором.

Також, позивачем були зафіксовані відступи у роботі відповідача, що підтверджується приписом №1 від 29.09.2015, приписом №2 від 19.10.2015, протоколом №1 виробничої наради від 27.10.2015, приписом №3 від 12.11.2015, приписом №4 від 15.12.2015, рапортом від 23.03.2016, листом вих. №13 від 01.04.2016, дефектним актом від 19.05.2016 та службовою доповідною від 01.06.2016.

Крім того, на виконання п.5.4. Договору позивачем було замовлено експертно будівельне - технічне дослідження.

Відповідно до висновку експертного будівельно - технічного дослідження №629 від 24.06.2016 складеного Полтавським відділенням Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 вартість фактично виконаних робіт з будівництва об'єкта "Облаштування Скоробагатьківського НГРК (в межах ліцензійної ділянки ТОВ "ОСОБА_4 - Геоінвест") складає з урахуванням ПДВ 611760,00 грн.

Позивачем за проведення вищевказаної експертизи було сплачено 15252,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням №96 від 14.06.2016 (т.1 арк.125).

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 05 грудня 2016 року призначено по справі № 922/3471/16 судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі, матеріали справи направлені до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. ОСОБА_3 для проведення відповідної експертизи.

Відповідно до висновку судової будівельно -технічної та дорожньо - технічної експертизи №13650/17929 від 24.10.2017 складеного експертом Харківського науково - дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_3 ОСОБА_4 вартість фактично виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" за договором підряду №14/09/15-Д від 14.09.2015 з будівництва об'єкта "Облаштування Скоробагатьківського НГРК (в межах ліцензійної ділянки ТОВ "ОСОБА_4 - Геоінвест") складає з урахуванням ПДВ 621086,00 грн.

Відповідачем за проведення вищевказаної експертизи на підставі рахунку № 137 від 18.01.2017 було сплачено 33100,00 грн.

20.09.2016 позивачем відповідно до п.4.4. Договору на адресу відповідача був направлений лист за вих. №18 про розірвання Договору з 01.10.2016.

Таким чином, відповідачем не було виконано роботи за договором підряду №14/09/15-Д від 14.09.2015 на суму 625118,64 грн. (1246204,64 грн. (загальна вартість робіт) - 621086,00 грн. (вартість фактично виконаних робіт)).

Крім того, як вже було зазначено вище позивачем було надмірно перераховано відповідачу за договором грошові кошти в сумі 450000,00 грн.

Отже, відповідач безпідставно утримує грошові кошти позивача в сумі 1 075 118,64 грн., які були перераховані відповідачу за вказаним вище Договором.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта (ч. 2 ст. 875 Цивільного кодексу України).

Частиною 4 ст. 879 Цивільного кодексу України передбачено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Також, згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

ОСОБА_8, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно з п.4.4. Договору ОСОБА_5 при виконанні робіт за даним Договором має право, зокрема в односторонньому порядку до закінчення виконання робіт відмовитися від Договору підряду, сплативши Підряднику ціну виконаної частини робіт.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з ч.2 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Відповідно до ч.3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Як вже було зазначено вище, позивачем відповідно до п.4.4. Договору на адресу відповідача був направлений лист за вих. №18 від 20.09.2016 про розірвання Договору з 01.10.2016, що визнається відповідачем у його відзиві (арк.147, Т.3).

Отже, зобов'язання сторін за цим договором припинились з 01.10.2016.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що зобовязання із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави виникають у разі "осідання" матеріальних благ у майновій сфері особи, якій вони не належать, та їх основною метою є забезпечення переміщення таких благ до особи, яка має відповідні права на них.

У результаті безпідставного набуття або збереження виникають відносні правовідносини між боржником (набувачем) та кредитором (потерпілим), спрямовані на забезпечення переходу матеріальних благ із майнової сфери однієї особи до майнової сфери іншої особи.

Отже, сутність зобовязання із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи-набувача частини її майна, що набуте поза межами правої підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі-потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

У зобовязанні із набуття, збереженням майна без достатньої правової підстави поведінка набувача спрямована на збільшення свого майна за рахунок майна іншої особи. При цьому безпідставне збагачення часто є наслідком дій самого потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо виконання робіт за Договором та діючого законодавства, тому визнає вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 1 075 118,64 грн., які були перераховані відповідачу за вказаним вище Договором обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

В решті частині позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 9326,00 грн. слід відмовити, у зв'язку з безпідставністю їх нарахування.

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 583688,48 грн. неустойки, суд зазначає наступне.

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230, ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч.1 та ч. 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Проте, пеня за порушення господарського зобов'язання застосовується не лише за невиконання грошового зобов'язання, а і за порушення будь-яких господарських зобов'язань.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 у справі № 3-24гс10/14/80-09-2056.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши правомірність та правильність нарахування позивачем неустойки передбаченої п.7.2. договору підряду №14/09/15-Д від 14.09.2015 в розмірі 583688,48 грн. судом встановлено, що вартість невиконаних робіт за вказаним Договором становить 625118,64 грн., а тому нарахування неустойки має розраховуватись саме виходячи з цієї ціни невиконаних робіт за Договором та відповідно арифметично вірним є розрахунок неустойки розмір якої становить 527109,15 грн., а тому в цій частині позов є правомірним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Отже, врешті частини заявленої до стягнення неустойки в сумі 8579,33 грн. позов не підлягає задоволенню, оскільки заявлено безпідставно.

Щодо доводів відповідача стосовно погодження з позивачем змін складу та об'ємів робіт, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 не було внесено змін до договірної ціни роботи та кошторисної вартості робіт. Також сторонами не погоджувалися письмово обсяг додаткових робіт.

Таким чином, посилання відповідача на те, що ОСОБА_6 було збільшено обсяг та вартість робіт на підставі надісланої позивачу додаткової угоди №1 про зміну Договору підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року, ОСОБА_6 виконаних робіт форми КБ-2В №1/02 за лютий 2016 року на загальну суму 1 767 118,80 грн., ОСОБА_6 виконаних робіт форми КБ-2В №1/11 за листопад 2015 року на загальну суму 1 246 204,64 грн. є безпідставними оскільки вказані документи не були підписані з боку позивача. Також, відповідачем не надано доказів направлення даних документів на адресу позивача.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ч.1, ч.3, ч.4 ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. ОСОБА_6 договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

З матеріалів справи вбачається, надані відповідачем проекти змін до договору не погоджені та не підписані позивачем. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що сторони передавали даний спір на вирішення суду, а також в матеріалах справи відсутні будь - які судові рішення з цього приводу.

Отже, доводи відповідача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Щодо доводів відповідача стосовно направлення документів електронною поштою на адресу позивача, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, договором підряду між сторонами не передбачений такий спосіб обміну документами, як електронна пошта. Адреса електронної пошти, на яку направляв документи відповідач не вказана як реквізити позивача та позивач в судовому засіданні пояснив, що вказана відповідачем адреса електронної пошти не є його адресою електронної пошти.

Таким чином доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими.

Твердження відповідача, що факт надсилання додаткової угоди позивачу підтверджується рішенням суду по справі № 922/1068/16 не відповідає змісту рішення господарського суду Харківської області від 09 червня 2016 року по справі №922/1068/16.

Так, у вищевказаному рішенні зазначено: "Як зазначає відповідач, під час виконання робіт у Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" з'явилась необхідність змінити склад та об'єми робіт у зв'язку із вимогами директора ТОВ "ГАЗ-МДС", що підтверджується Протоколом №1 виробничої наради по будівництву від 27.10.2015 р. та Приписом №1 від 29.09.2015 р. інженера по нагляду за будівництвом об'єкту.

В зв'язку з вищевикладеним відповідачем було складено додаткову угоду, додаткові розрахунки та лист №17 від 09.11.2015 р., які були направлені позивачу електронною поштою та "Новою поштою". Проте в подальшому позивач відмовився від підписання зазначених документів".

Таким чином, у рішенні господарського суду Харківської області від 09 червня 2016 року по справі №922/1068/16 було наведено зміст пояснень відповідача щодо обставин справи.

Також, рішенням господарського суду Харківської області від 09 червня 2016 року по справі №922/1068/16 було в позові відмовлено повністю та роз'яснено позивачу, що надмірно сплачені кошти необхідно стягувати саме при вирішенні спору за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року.

Також, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_6 здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та довідка за формою КБ-3, які надані відповідачем до матеріалів справи, не були підписані з боку позивача та не містять застереження, що позивач відмовився від підписання цих актів.

До того ж, в судовому засіданні позивач зазначав, що ці акти не були направлені відповідачем на його адресу, а про їх існування він дізнався під час розгляду справи у суді.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Факт надання послуг поштового зв'язку підтверджує розрахунковий документ, встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) (п. 2 Правил).

З огляду на наведене, належним доказом направлення позивачу вищезазначених актів є опис вкладення до цінного листа та розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідачем до матеріалів справи не було надано доказів направлення позивачу ОСОБА_8 здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та довідки за формою КБ-3, а саме - касового чеку, розрахункової квитанції, опису вкладення тощо.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що висновки викладені у судовій будівельно-технічній та дорожньо-технічній експертизі від 24.10.2017 року № 13650/17929, не можуть бути прийняті судом в якості остаточних доказів по даній справі, оскільки в повній мірі не відображають перелік та об'єми фактично виконаних робіт та їх фактичну вартість, так як проведені формально, односторонньо та не в повному обсязі, без урахування усіх фактичних обставин справи, технічної документації, суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 грудня 2016 року призначено по справі № 922/3471/16 судову будівельно-технічну експертизу, зупинено провадження у справі.

Цією ж ухвалою суду попереджено експертів про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від дачі висновку (ч.1 ст.384 та ч.1 ст.385 Кримінального кодексу України).

Висновок судового експерта, складений 24.10.2017 року на думку суду відповідає вимогам ст. 98 ГПК України та містить докладний опис проведених експертом досліджень, експертом також надані відповіді на всі поставлені йому запитання, ці відповіді на питання є обгрунтованими, повними та чіткими.

Отже, посилання відповідача на те, що експертиза проведена формально, односторонньо та не в повному обсязі, є безпідставними та необґрунтованими.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості проведеної експертизи №629 від 24.06.2016 в сумі 15252,48 грн., суд зазначає наступне.

Згідно з п.5.4. Договору при виникненні між ОСОБА_5 і Підрядником суперечки з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин, на вимогу будь-якої із Сторін може бути призначена експертиза.

У зазначених випадках витрати на проведення експертизи несе Підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлено відсутність причинного зв'язку між діями Підрядника і виявленими недоліками. В даних випадках витрати на проведення експертизи несе ОСОБА_6, яка вимагає її проведення, а якщо експертиза призначена за згодою Сторін - обидві Сторони порівну.

Позивачем за проведення вищевказаної експертизи було сплачено 15252,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням №96 від 14.06.2016 (т.1 арк.125).

Відповідно до ч.4 ст. 853 Цивільного кодексу України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

У зв'язку з чим, витрати позивача за проведення експертизи №629 від 24.06.2016 в сумі 15252,48 грн. підлягають стягненню з відповідача, а тому в цій частині заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо витрат по сплаті судової будівельно -технічної та дорожньо - технічної експертизи №13650/17929 від 24.10.2017 у сумі 33100,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ч.4 ст. 127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Згідно з п.3 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, витрати по сплаті судової будівельно -технічної та дорожньо - технічної експертизи №13650/17929 від 24.10.2017 в сумі 32747,93 грн. покладаються на відповідача та витрати по сплаті судової будівельно -технічної та дорожньо - технічної експертизи №13650/17929 від 24.10.2017 в сумі 352,07 грн. покладаються на позивача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв'язку з чим, витрати зі сплати судового збору в сумі 24982,20 грн. покладаються на відповідача та витрати зі сплати судового збору в сумі 268,58 грн. покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.202, 203, 317 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 204, 526, 549, 601, 611, 612, 623-629, 839, 840, 843, 846, 854 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193, ст. 217, 230, ст. 343 Господарського кодексу України; ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, статтями 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗТЕХБУД" (61106, Харківська область, місто Харків, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 283, кімната 2, ідентифікаційний код 34329007) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" (01004, м.Київ, БУЛЬВАР ШЕВЧЕНКА, будинок 11, приміщення 51А, ідентифікаційний код 24253556) грошові кошти в сумі 1075118,64 грн., неустойку в сумі 575109,15 грн., вартість проведеної експертизи в сумі 15252,48 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 24982,20 грн. та витрати за проведення судової експертизи в сумі 352,07 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили в установленому порядку.

Врешті частині позову в сумі 17905,33 грн. - відмовити.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 22.02.2018 р.

Суддя ОСОБА_9