ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2018

Справа № 905/2929/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в собі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 9 195,46 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в собі регіональної філії «Донецька Залізниця» про стягнення 9 195,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором на організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 28.12.2015 № ДФ/20114 в частині безпідставного списання коштів з рахунку позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2018 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного провадження на підставі частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 02.01.2018 відповідачу було запропоновано у строк протягом п’ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

23.01.2018 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача, в якому вказаний учасник судового процесу проти задоволення позовних вимог надав заперечення, з огляду на ненаведення позивачем правового обґрунтування та посилання на відповідну норму матеріального права, в обґрунтування неправомірності стягнення спірної суми. Крім того, відповідач наголосив на тому, що ним у відповідності до норм чинного законодавства складено всі документи на підставі яких і відбулося списання коштів.

15.02.2018 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Наразі, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

До того ж, з огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва –

ВСТАНОВИВ:

28.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» укладено Договір на організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги від 28.12.2015 № ДФ/20114.

У травні 2017 року на станцію Черноморськ - Порт (експ.) Одеської залізниці зі станції Костянтинівка Донецької залізниці за залізничною накладною № 50181833 відправлено вагон № 96398631, з вантажем «Глина кислотоупорная и огнеупорная, не поименованная в алфавите», відправник Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕРАМРЕСУРС».

Вагон № 96398631 з вантажем «Глина кислотоупорная и огнеупорная, не поименованная в алфавите» відправлено на адресу Державного підприємства «Морський торговельнтй порт «Чорноморськ».

При проходженні вищезазначеного вагону по станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, вагон було затримано в зв’язку з комерційною несправністю, а саме нерівномірне навантаження.

Щодо затриманого вагону № 96398631 станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми № 1212 від 29.05.2017 року.

31.05.2017 після усунення комерційної несправності станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми № 1121 від 31.05.2017 року та нараховані додаткові збори, а саме: плата за користування вагонами - 622,00грн.; маневрова робота 1,5 г -2020,70грн.; зважування 1 р. - 173,10 грн; зберігання 2 доби 65 т.- 1 197,00 грн; телеграфне повідомлення 2 р. - 244,00 грн; всього 5 108 грн з ПДВ.

Після виправлення комерційних несправностей станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці оформлено залізничну накладну № 45293784 на вагон 96398631 та направлено на станцію призначення Черноморськ - Порт (експ.) Одеської залізниці.

При проходженні вищезазначеного вагону по станції Знаменка Одеської залізниці, вагон було затримано, в зв’язку з комерційною несправністю, а саме нерівномірне навантаження.

Щодо затриманого вагону № 96398631 станцією Знаменка Одеської залізниці складено акт загальної форми № 31а від 02.06.2017 року.

04.06.2017 після усунення комерційної несправності станцією Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складено акт загальної форми № 190а від 04.06.2017 року та нараховані додаткові збори, а саме: плата за користування вагонами - 67,20 грн; маневрова робота -2694,40 грн; зважування - 346,20грн; телеграфне повідомлення 1 р.- 122,00 грн; трудові витрати 1 год. – 176, 28 грн. Всього 3406,08 грн. без ПДВ. та 4087,30грн. з ПДВ.

Акт загальної форми № 1121 від 31.05.2017 року та акт загальної форми № 31а від 02.06.2017 з нарахованими додатковими зборами направлені на станцію відправлення Костянтинівка Донецької залізниці для стягнення зазаначених сум з вантажовідправника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс».

На станції призначення Костянтинівка на підставі акта загальної форми № 1121 від 31.05.2017 року та акта загальної форми № 31а від 02.06.2017 складено накопичувальну картку, яка надана на підпис представнику вантажовідправнику - ТОВ «КЕРАМРЕСУРС». Не погоджуючись з нарахованими додатковими зборами представником ТОВ «КЕРАМРЕСУРС» накопичувальну картку підписано із запереченнями. Незважаючи на те що накопичувальна картка підписана з обмовкою, працівниками станції відправлення Костянтинівка Донецької залізниці списані кошти з особового рахунку ЄТехПД.

Позивач вважає, що вищенаведені додаткові збори нараховані безпідставно, а саме з порушенням Статуту залізниць України та Правил перевезення вантажів залізничним транспортом.

Зокрема, пунктом 3 Правил користування вагонами і контейнерами, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Крім того, згідно з п.п. 2, 3 Правил користування вагонами та контейнерами, за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності (вантажовласники) вносять плату. Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ГУ- 46 (додаток 1).

За твердженнями позивача, залізницею не надані відомості плати за користування вагонами , як це передбачено п. 4 Правил користування вагонами, таку відомість позивач не підписував, а залізницею позивачу вона не надавалася.

На станції призначення на підставі актів загальної форми повинно було бути складено відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46, що є основним документом для нарахування плати за користування вагонами та підставою для списання коштів з особового рахунку вантажовласника, якщо відомість плати за користування вагонами підписана без обмовки.

В п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, зазначено, що плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу (додаток 10), які оформляються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів.

Позивач ствердужє, що в даному випадку повинно було бути складено Пам’ятка про подавання вагону на ваги, а після зважування Пам’ятка про забирання вагону з ваг. На підставі цих пам’яток повинно бути складено Відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, але залізницею не було складено Відомість плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу.

У п. 5.1 роз’яснення Вищого господарського суду України 29.09.2008 N 04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» зазначено, що перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму.

Однак якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями та застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

В зв’язку з тим, що позивачем підписана накопичувальна картка із запереченням залізниця не мала права списувати спірні суми із попередньої оплати, а вирішувати спірне питання у претензійно- позовному порядку, а саме подання позову до суду.

З огляду на наведене у сукупності, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 9 195,46 грн, які були списані з його рахунку.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач посилається на те, що позивачем не наведено правового обґрунтування правомірності стягнення спірної суми. Крім того, відповідач наголосив на тому, що ним у відповідності до норм чинного законодавства складено всі документи на підставі яких і відбулося списання коштів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про залізничний транспорт» розрахунки відправників та одержувачів вантажу з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойку здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародними договорами.

Згідно зі ст. 908 Цивільного кодексу та ст. 306 Господарського кодексу України, загальні умови перевезення визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Порядок розрахунків за перевезення і послуги врегульований ст.62 Статуту залізниць України та Правилами розрахунків за перевезення вантажів.

Таким чином, при здійсненні розрахунків сторони керуються Правилами розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), які затверджені наказом Міністерства транспорту України «Про затвердження окремих розділів Правил перевезення вантажів» від 21.11.2000 № 644.

Згідно з п. 2.5 Правил розрахунків за перевезення вантажів платник за договором у порядку передоплати перераховує на рахунок розрахункового підрозділу залізниці кошти для оплати перевезень і додаткових послуг.

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, розрахунковий підрозділ веде облік надходження коштів на особовий рахунок платника і використання їх платником для оплати перевезень та наданих залізницею послуг. Облік витрачених коштів здійснюється на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу.

Відповідно до абз. 20 п. 4 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, плата за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу нараховується за Відомостями плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, які оформляються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів. Відомості плати за користування вагонами, контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами оформляються в електронному або паперовому вигляді. На вимогу вантажовласника йому надається копія Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, Пам'ятки про видачу/приймання контейнерів.

Таким чином, первинними документами, які підтверджують надання послуг за подавання й забирання вагонів та маневрову роботу є Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, на підставі яких оформляються Відомості плати за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами. У разі непогодження даних, зазначених у Відомості плати за користування вагонами, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями; час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника; час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій; пам'ятка підписується відповідальною особою станції і вантажовласника.

Як вбачається з матеріалів справи, накопичувальні картки підписані позивачем із запереченнями щодо нарахування додаткової маневрової роботи.

Відповідно до п. 5.1 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002 року, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати, в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач просить стягнути з відповідача суму безпідставно списаних з позивача коштів, в розмірі 9 195,46 грн, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, судом зауважується, що спосіб захисту порушених прав позивача шляхом зобов'язання залізниці поновити на особовому рахунку позивача суму боргу для оплати за майбутні перевезення, - не має механізму примусового виконання судового рішення на відміну від стягнення, а тому є неефективним для відновлення порушених прав позивача. Позивач має право на такий ефективний засіб правового захисту, який унеможливлював би невиконання рішення суду з боку відповідача, який добровільно не поновив би спірну суму на особовому рахунку позивача.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про задоволення позовних вимог, судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 1 600,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

2.          Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження: 03680 м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження: 84400, Донецька обл., м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Керамресурс» (місцезнаходження: 85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, вул. Богдана Хмельницького, 1, ) 9 195,46 грн неправомірно списаної суми та 1 600,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя                                                                                           Спичак О.М.