РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018Справа № 910/21599/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 24 925, 00 грн.

за участю представників:

від позивача: Матушевська А.Є. - представник за довіреністю № 26 від 01.01.2018 р.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Брокбізнес" (далі - ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес", позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (далі - ТДВ "СТ "Домінанта", відповідач) про стягнення 24 925, 00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв'язку з відшкодуваннням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 04.06.2015 р. у місті Гоголів, Київської області. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 24 925, 00 грн.

У позові ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" просить стягнути з відповідача, який є страхувальником відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, суму страхового відшкодування в розмірі 24 925, 00 грн.

Провадження за вказаними вимогами було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2017 р.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2018 р. розгляд справи в суді здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін відповідно до правил, визначених новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, який набрав чинності 15.12.2017 р.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про розгляд справи, через канцелярію суду подав відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що позивач не звертався до нього із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку, встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". У цьому ж відзиві просив розгляд справи здійснювати без його участі. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Договором добровільного страхування № 006-0045020/01НТ від 27.08.2014 р., укладеним між ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" та ОСОБА_2, були застраховані майнові інтереси останнього (страхувальника), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Грейт Вол", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 04.06.2015 р. у місті Гоголів, Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Грейт Вол", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням страхувальника ОСОБА_2 та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений застрахований у позивача транспортний засіб.

Згідно з постановою Подільського районного суду м. Києва від 10.07.2015 р. по справі № 758/7216/15-п ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 359 від 22.06.2015 р., наявного в матеріалах справи, загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Грейт Вол", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 26 009,72 грн., а згідно з рахунками-фактури СТО № УТ-0000108 від 15.06.2015 р. - становить 25 800,00 грн.

У подальшому, платіжними дорученнями № 16245 від 22.07.2015 р., № 18801 від 26.10.2015 р. на підставі страхових актів № 55642/1 від 20.07.2015 р., № 55642/3 від 22.10.2015 р. позивач відшкодував страхувальнику матеріальний збиток у сумі 24 925,00 грн., що був заподіяний страхувальником ТДВ "СТ "Домінанта".

За таких обставин позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на суму виплаченого ним страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Фольксваген", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ТДВ "СТ "Домінанта" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5934485.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ТДВ "СТ "Домінанта") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачу сплаченої ним суми, суд виходить з наступного.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

У той же час, виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16, яка є обов'язковою для судів.

Зі звіту експертного дослідження № 359 від 22.06.2015 р., актів страхового відшкодування № 55642/1 від 20.07.2015 р., № 55642/3 від 22.10.2015 р., а також з рахунку-фактури СТО № УТ-0000108 від 15.06.2015 р., вбачається, що коефіцієнт зносу деталей пошкодженого автомобіля марки "Грейт Вол", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у даному випадку не застосовується.

Також суд зазначає, що статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом страхування цивільно-правової відповідальності винної особи № АІ/5934485 було передбачено, що ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн. Відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 24 925, 00 грн.

Посилання відповідача на приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким неподання потерпілою особою заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування за цим Законом, суд вважає безпідставним, оскільки право потерпілої особи на звернення до суду за захистом порушеного права або охоронюваного законом інтересу не може бути обмежене законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому судом встановлено, що 17.01.2017 р. ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" звернулося до ТДВ "СТ "Домінанта" із вимогою № 51-17 про виплату страхового відшкодування, чого не заперечує і відповідач. Однак, вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім того, необхідно зазначити, що приписи підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків визначають можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування його страхувальнику і не містить підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки про відшкодування виплачених ним фактичних сум. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 № 3-49гс15.

Враховуючи викладене, зважаючи на обгрунтованість позовних вимог та безпідставність заперечень відповідача, суд вважає, що позов ПрАТ "Страхова компанія "Брокбізнес" підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 24 925, 00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3, ідентифікаційний код 20344871) страхове відшкодування у сумі 24 925 (двадцять чотири тисячі дев'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складений 19 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.