РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.02.2018Справа № 910/3/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка»

до Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво»

про стягнення 7449,80 грн.

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року Державне підприємство «Національний центр Олександра Довженка» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» про стягнення заборгованості в розмірі 7449,80 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №11/09 від 11.09.2014 відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та компенсації податку на землю в частині своєчасної та повної оплати виконаних позивачем робіт та наданих послуг.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7449,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.01.2018 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 18.01.2018, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 28.01.2018 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 04.02.2018. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 02.01.2018.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 05.01.2018 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1.

Станом на дату розгляду справи на адресу господарського суду міста Києва повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення №384 з відміткою про вручення конверту представнику відповідача за довіреністю 12.01.2018.

В силу положення пункту 3 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Частиною 7 вказаної статті Кодексу визначено, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Крім того, 17.01.2018 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання №18 від 16.01.2018 про доручення додаткових документів, а саме, копій актів надання послуг за договором №11/09 відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та компенсації податку на землю від 11.09.2014, копії банківських виписок та акт звіряння взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 11.01.2018.

За приписами ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України визначено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, враховуючи, що позивачем не надано суду доказів надсилання відповідачеві зазначеного клопотання з доданими до нього документами, суд не бере до уваги подане Державним підприємством «Національний центр Олександра Довженка» клопотання №18 від 16.01.2018 про доручення додаткових документів.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2014 між Державним підприємством «Національний центр Олександра Довженка» (сторона-1) та Державним підприємством «Національне газетно-журнальне видавництво» (сторона-2) було укладено Договір №11/09 на відшкодування витрат на утримання нерухомого майна та компенсації податку на землю, відповідно до умов якого сторона-1 забезпечує комплекс робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі, а також утримання прибудинкової території, утримання дворового та навколишнього господарства та будівлі, що знаходиться за адресою: 03040, м. Київ, вул. Васильківська, 1, корпус №6, загальною площею 504,50 кв. м, сторона-2 відшкодовує стороні-1 вартість послуг та податок на землю (Додаток №1) згідно виставлених рахунків (п.1.1 Договору).

Відповідно до п.2.1.1 Договору, сторона-1 зобов'язується забезпечити виконання комплексу робіт, пов'язаних з обслуговуванням та утриманням будівлі, а також утримання прибудинкової території, утримання дворового та навколишнього господарства.

Згідно з п.2.2.2 Договору, сторона-2 зобов'язується компенсувати стороні-1 понесені ним витрати з обслуговування, експлуатації та утримання будівлі, а також компенсувати податок на землю згідно Додатку №1.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що загальна вартість робіт та податку на землю передбачена п.2.2.2 договору становить 23699,62 грн. у тому числі ПДВ. Квартальна вартість робіт та податку на землю передбачена п.2.2.2 договору становить 5924,91 грн. в т.ч. ПДВ.

За умовами п.4.2 Договору, відшкодування робіт та податку на землю передбачена п.2.2.2 договору сплачується стороною-2 стороні-1 згідно виставлених рахунків поквартально протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку.

Прийом-передача виконаних робіт здійснюється на підставі актів прийому-передачі (п.4.3 Договору).

Відповідно до п.6.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України, сторони домовились, що умови цього договору застосовують до відносин, які виникли між сторонами з 01.01.2014 року.

Додатком №1 до договору сторони погодили, що вартість робіт та податку на землю в загальному розмірі становить 23699,62 грн. за рік.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за договором, що підтверджується наявними у матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000557 від 16.09.2014 та №ОУ-0000673 від 09.12.2014 на загальну суму 23699,62 грн.

Проте відповідач, всупереч умовам укладеного між сторонами договору належним чином не виконав своїх обов'язків, в результаті чого у останнього виникла заборгованість по відшкодуванню витрат на утримання нерухомого майна та компенсації податку на землю в розмірі 7449,80 грн.

Наявність у відповідача заборгованості перед позивачем також підтверджується наявними в матеріалах справи банківською випискою по рахунку позивача за період з 01.05.2017 по 31.05.2017 та Актом звіряння взаємних розрахунків.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст.525 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.7 ст.193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу по відшкодуванню витрат на утримання нерухомого майна та компенсації податку на землю в розмірі 7449,80 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національне газетно-журнальне видавництво» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1; ідентифікаційний код 16482679) на користь Державного підприємства «Національний центр Олександра Довженка» (03040, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 1; ідентифікаційний код 22928085) 7449 (сім тисяч чотириста сорок дев'ять) грн. 80 коп. заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 22.02.2018

Суддя Я.В. Маринченко