ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2018 рокуСправа № 912/3874/17
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кабакової В.Г. при секретарі судового засідання Лупенко А.І. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3874/17

за позовом Олександрійської міської ради Кіровоградської області, м. Олександрія, Кіровоградська область

до відповідача Фізичної особи - підприємця Полови Наталії Павлівни, м. Олександрія, Кіровоградська область

про стягнення 70 125,89 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Олександрійської міської ради Кіровоградської області до Фізичної особи - підприємця Полови Наталії Павлівни про стягнення заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_2), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 507,76 кв.м у сумі 70 125,89 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідач використовує зазначену земельну ділянку, на якій розташовано об'єкт нерухомого майна, належний останньому на праві власності, без будь-яких правових підстав, договір оренди земельної ділянки відповідачем не укладено; плата за користування землю не сплачується, хоча земельна ділянка використовується для розміщення об'єкту нерухомості, що призвело до ненадходження до міського бюджету земельних платежів та завдало позивачу збитків у вигляді неодержаних доходів - орендної плати.

Ухвалою від 02.01.2018 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження і відкрив провадження у справі № 912/3874/17, підготовче засідання призначив на 26.01.2018.

Відповідач в засіданні суду 26.01.2018 участі не брав, відзив на позов не подав.

Господарський суд ухвалою від 26.01.2018 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.02.2018.

Представник позивача в судове засідання 12.02.2018 не з'явився, разом з цим на адресу господарського суду надійшло клопотання представника Олександрійської міської ради про розгляд справи за відсутності представника позивача та про підтримання позовних вимог повністю.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався, уповноваженого представника в судове засідання не направив, відзив на позов та інших витребуваних документів суду не подав, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 63).

Згідно з частиною 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 12.02.2018 за відсутності представника відповідача.

На підставі ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши докази, які подано на підтвердження заявлених позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

04.02.2008 між Олександрійською міською радою як Орендодавцем та приватним підприємцем Квіткою Світланою Семенівною як Орендарем укладено договір оренди земельної ділянки, у відповідності до якого Орендодавець надає на підставі рішення № 819 від 12.02.2006, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування нежитлового приміщення, яка знаходиться по АДРЕСА_2 в м. Олександрія Кіровоградської області.

Сторонами погоджено всі істотні умови договору оренди, зокрема, в частині строку дії договору визначено, що даний договір укладений на п'ять років.

Договір підписано Орендодавцем та Орендарем, скріплено печаткою Олександрійської міської ради та зареєстровано у Кіровоградській регіональній філії центру державного земельного кадастру України 04.02.2008 р. за № 21.

Згідно акта приймання-передачі від 04.02.2008 Орендодавцем передано, а Орендарем прийнято в оренду строком на п'ять років земельну ділянку по АДРЕСА_2 в м. Олександрія Кіровоградської області площею 507,76 кв.м для обслуговування магазину; у відповідності до акта виносу в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки від 04.02.2008, межі переданої в оренду земельної ділянки закріплені на місцевості межовими знаками по схематичному кресленню ділянки.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2017 та відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно, договір оренди земельної ділянки від 04.02.2008, укладений між позивачем та приватним підприємцем Квіткою Світланою Семенівною припинено, у зв'язку з відчуженням Орендарем фізичній особі - підприємцю Половій Наталії Павлівні будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, 1484, від 27.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу Кібальнік О.Ф.

10.01.2012 до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності Полової Н.П. на будівлю магазину за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 195,0 кв.м.

Земельна ж ділянка загальною площею 0,0508 га, кадастровий номер НОМЕР_2, на якій розташований об'єкт нерухомого майна (будівля магазину) відповідача, належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Олександрії в особі Олександрійської міської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.01.2017 та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 16, 19).

Дані обставини також встановлені в рішенні Господарського суду Кіровоградської області від 21.02.2017 у справі № 912/4864/16.

Згідно архівної довідки № 838 від 19.09.2013 Половій Наталії Павлівні, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу 27.12.2011, на праві власності, належало нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).

Як стверджує позивач, фізична особа - підприємець Полова Наталія Павлівна використовує земельну ділянку, яка належить на праві комунальної власності територіальній громаді м. Олександрія в особі позивача, за відсутності документа, що засвідчує право на використання земельної ділянки та без державної реєстрації цього права.

18.09.2015 позивачем на адресу відповідача надіслано лист № 278/10/06/2 щодо вжиття останнім заходів стосовно оформлення права користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 20). Вказаний лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Рішенням Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 16.09.2016 за № 163 зобов'язано землекористувачів згідно з додатком, у тому числі відповідача, які використовують земельні ділянки без правовстановлюючих документів (договорів оренди), протягом 2-х місяців звернутися до міської ради для оформлення оренди земельних ділянок під об'єктами нерухомості, які їм належать на праві власності.

17.11.2016 Олександрійською міською радою відповідачу направлено претензію № 393/10/06/2 від 16.11.2016, в якій зазначено про необхідність подачі відповідачем до органу місцевого самоврядування заяви про оформлення права користування земельною ділянкою (а.с. 22-23).

16.05.2017 комісією по визначенню розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна приватної власності, встановлено розмір збитків, завданих власнику землі за період з 01.05.2014 по 01.05.2017 Половою Наталією Павлівною, яка використовувала земельну ділянку по АДРЕСА_2 в м. Олександрія без правоустановчих документів, в розмірі 70 125,89 грн (а.с. 29-31).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 22.06.2016 № 436 затверджено протокол засідання комісії з визначення розміру збитків Олександрійської міської ради, завданих зволіканням землекористувачів оформляти права на земельні ділянки під об'єктами нерухомого майна та затверджено акти з визначення та відшкодування збитків власнику землі щодо земельних ділянок, у тому числі акт до протоколу № 5 від 16.05.2017: АДРЕСА_2, завданих Половою Наталією Павлівною. в розмірі 70 125,89 грн (а.с. 28).

17.11.2017 Олександрійська міська рада направила ФОП Половій Н.П. претензію про сплату збитків в розмірі 70 125,89 грн, визначених згідно акта комісії з визначення розміру збитків, затвердженого рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 22.06.2017 (а.с. 38-39).

У зв'язку з несплатою відповідачем зазначених вище збитків, Олександрійська міська рада звернулась до господарського суду з позовом у даній справі.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом "б" ч. 1 ст. 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування на землі комунальної власності.

Статтею 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1).

Згідно пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності", який набрав чинності з 1 січня 2013 року, землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються, зокрема, всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах "а" і "б" пункту 4 цього розділу.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов'язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду викладено у статті 120 Земельного кодексу України. Правила визначення належності земельної ділянки у разі відчуження розташованих на ній будинків, будівель або споруд з часу прийняття Земельного кодексу України змінювалися неодноразово.

Як зазначено в пункті 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" до відносин, пов'язаних з переходом права користування земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок, будівля, споруда, до особи, що набула права власності на відповідне нерухоме майно, в тому числі стосовно розміру такої земельної ділянки, застосовується законодавство, що діяло на час переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду.

До відносин користування власником житлового будинку (будівлі, споруди) земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок (будівля, споруда) як до правовідносин, що тривають, застосовується законодавство, що діє протягом періоду користування земельною ділянкою. Норми законодавства, якими змінено правовий режим та умови користування такими земельними ділянками, повинні застосовуватися також і до умов користування земельною ділянкою, які існували до відповідних змін.

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла на час коли ФОП Полова Н.П. являлась власником нерухоме майна, передбачалось, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

За змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З наведених положень Земельного кодексу України вбачається, що виникнення права власності на об'єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки. Вказані права потребують відповідного оформлення .

Зважаючи на ці положення, власник об'єкту нерухомого майна не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України (постанова від 12.04.2017 по справі № 922/207/15).

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник обов'язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під таким об'єктом. Однак, як встановлено матеріалами справи, Полова Н.П., набувши право власності на об'єкт нерухомості за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2, площею 195,0 кв.м, не оформила правовідносин щодо користування земельною ділянкою.

Згідно з приписами ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов'язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Оскільки відповідач не є власником і постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб'єктом плати за землю у формі земельного податку. Отже, єдиною можливою формою здійснення плати за землю для відповідача, як землекористувача є орендна плата (статті 14.1.72, 14.1.73 Податкового кодексу України).

Згідно визначення, наведеного в ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Плата за землю, відповідно до ст. ст. 10, 14 Податкового кодексу України, належить до місцевих податків.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку, що відповідач будучи фактичним користувачем земельної ділянки під об'єктом належного йому нерухомого майна площею 195,0 кв.м за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2, в порушення норм чинного законодавства, користується земельною ділянкою без договору оренди та не укладає договір з позивачем, не сплачує передбачену законодавством плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого порушує права власника в особі Олександрійської міської ради щодо отримання орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок, зокрема, неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно зі ст. 157 Земельного кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284, відшкодуванню підлягають збитки власників землі та землекористувачів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

Згідно пункту другого Порядку, розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Відповідно до пункту третього Порядку, відшкодуванню підлягають, серед іншого, інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

З огляду на загальні положення наведених вище норм для застосування такої міри відповідальності, як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. На позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. В свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні збитків.

Як встановлено вище, Полова Н.П., згідно договору купівлі-продажу № 1484 від 27.12.2011 є власником нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Олександрія, АДРЕСА_2. Інформація про реєстрацію права власності, права користування та прав оренди на земельну ділянку відсутня.

Таким чином, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно Половою Н.П. не оформлено право користування земельною ділянкою, розміщеною під таким об'єктом нерухомого майна. Не оформивши відповідно до чинного законодавства користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачеві об'єкти нерухомості, відповідач порушив наведені вище положення законодавства. Будь-які докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, направлених на укладення договору оренди землі, в матеріалах справи відсутні. При цьому, оскільки нерухоме майно є нерозривно пов'язаним із земельною ділянкою, на якій таке майно розміщене, то користування нерухомим майном свідчить про фактичне користування земельною ділянкою.

Будь-яких доказів на заперечення повідомлених позивачем обставин відповідачем не подано.

Користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє позивача права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено.

Господарським судом враховано, що 01.03.2017 до Реєстру прав власності на нерухоме майно внесено запис про державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на будівлю магазину за адресою АДРЕСА_2 загальною площею 195,0 кв.м. Також представник пзивача у поясненні від 26.01.2018 повідомила про продаж відповідачем у справі будівлі магазину.

Внаслідок вказаного, за розрахунком позивача, Олександрійській міській раді заподіяно збитки у вигляді недоотриманої орендної плати за період користування земельною ділянкою з 01.05.2014 по 01.03.2017 в розмірі 70 125,89 грн.

Наведене вище свідчить про наявність всіх складових елементів цивільного правопорушення, що є підставою для стягнення збитків.

Перевіряючи наданий позивачем розрахунок збитків, господарський суд також враховує наступне.

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України в редакції, чинній в період нарахування збитків, передбачено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території; не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Олександрійською міською радою обґрунтовано та підтверджено, що нормативна грошова оцінка 1 кв.м земельної ділянки по АДРЕСА_2 складає:

2014 рік - 164 081,84 грн,

2015 рік - 204 938,22 грн,

2016 рік - 293 673,68 грн,

2017 рік - 311 296,07 грн, що підтверджується витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.05.2017 № 688, 689, 690 691 (а.с. 32-35).

Пунктом 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України передбачено, що річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Рішення Олександрійської міської ради від З0 квітня 2010 № 1454 "Про визначення ставок орендної плати за користування земельними ділянками на території міста Олександрії", пунктом 2.1. додатку якого встановлено, що за земельні ділянки, передані для роздрібної торгівлі встановлюється ставка у розмірі 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Розмір орендної плати за ставкою 12% складає:

1) За 2014 рік: з 01.05.2014 по 31.12.2014 - 164 081,84 грн х 12% х 08/12= 13 126,55 грн, де 08/12 - 08 місяців календарного року за які нараховувалися збитки.

2) За 2015 рік: 204 938,22 грн х 12% = 24 592,59 грн;

3) За 2016 рік: 293 673,68 грн х 12% = 35 240,84 грн;

4) За 2017 рік: з 01.01.2017 по 01.03.2017 - 311 296,07 х 12% х 02/12 = 6 225,92 грн,

де 02/12 - 02 місяців календарного року за які нараховувалися збитки.

Згідно довідки № 631/10/11-26-13-00 від 05.04.2017 Олександрійської ОДПІ ФОП Полова Н.П. (НОМЕР_1) задекларувала плату по земельному податку за земельну ділянку з 2014 по 2017 роки в сумі 9 060,01 грн, яка була сплачена (а.с 56).

Таким чином, розмір недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 507,76 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 становить 70 125,89 грн.

Таким чином, розрахунок розміру збитків Олександрійської міської ради є обґрунтованим та відповідачем під час розгляду справи не спростований.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Олександрійської міської ради про стягнення з ФОП Полова Н.П. заподіяних збитків у вигляді неодержаних доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 507,76 кв.м, у сумі 70 125,89 грн, є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню повністю.

Стосовно підстав визначення у спірних правовідносинах Полова Н.П. відповідачем як ФОП, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи.

Статті 24, 25 ЦК України встановлюють, що фізичною особою як учасником цивільних відносин визнається людина, яка набуває цивільної правоздатності у момент її народження. Цивільна дієздатність фізичної особи визначається її здатністю усвідомлювати свої дії та керувати ними, у окремих випадках, вона обумовлена необхідністю досягнення людиною певного віку, але у будь-якому випадку вона не залежить від інших організаційних або формальних чинників, таких як її реєстрація у компетентних державних органах тощо (ст. 30 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 128 Господарського кодексу України (далі - ГК) громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном, на яке відповідно до закону може бути звернено стягнення.

Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

З аналізу зазначених норм випливає, що законодавець не розмежовує майно фізичної особи від її майна як суб'єкта підприємницької діяльності, а тому фізична особа, яка зареєстрована як суб'єкт підприємницької діяльності, може виступати у правовідносинах щодо здійснення права власності на майно, що належить їй, саме як суб'єкт підприємницької діяльності, якщо це майно використовується нею для здійснення підприємницької діяльності.

Судом встановлено, що відповідач на момент виникнення спірних правовідносин був зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 52-53), та основним видом діяльності відповідача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, а об'єкт нерухомості, розташований на спірній земельній ділянці, використовується Половою Н.П. для здійснення підприємницької діяльності.

Судовий збір за правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Полови Наталії Павлівни (28000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) на р/р 0006 в ГУДКСУ у Кіровоградській області, МФО 823016, код одержувача 37944584, код надходжень 18010900 - збитки у розмірі 70 125,89 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Полови Наталії Павлівни (28000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь Олександрійської міської ради Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 59, ідентифікаційний код 33423535) 1 600,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.02.2018.

Суддя В.Г. Кабакова

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про веб-адресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.