ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2018р. Справа №910/18339/17

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Рибпродукт 97, м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Маркет, м.Львів,

про: стягнення 87547,86 грн.

ОСОБА_1

при секретарі Зелінці В.В.

Представники:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.2017р. у справі №910/18339/17 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Рибпродукт 97 до Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Маркет про стягнення 87 547,86 грн. передано за підсудністю до Господарського суду Львівської області.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 07.11.2017р. розгляд справи призначено на 05.12.2018р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

Суд звертає увагу учасників процесу на те, що з 15.12.2017р. набрали чинності зміни до ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII. Відповідно до п. 11 Перехідних положень ГПК України у вищенаведеній редакції Закону, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Господарське судочинство у даній справі здійснюється за правилами, передбаченими ГПК України, у порядку загального позовного провадження відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 12 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.01.2018р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.02.2018р.

У судове засідання 20.02.2018р. представник позивача не зявився. На виконання вимог ухвали суду, через канцелярію подав пояснення (вх. №2088/18 від 22.01.2018р.) з проектом акту звірки розрахунків, за даними якого заборгованість відповідача перед позивачем станом на 17.01.2018р. становить 2 234,61 грн.

20.02.2018р. представник відповідача у судове засідання не зявився, причин неприбуття не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

Між ТзОВ «Альянс Маркет» та ТзОВ «Рибопродукт 97» було укладено Договір №РLА0010/15 поставки товару, виготовленого під торговельною маркою замовника («PRIVATELABEL») від 01.08.2015 року.

Відповідно до умов цього договору та додатків до нього оплата отриманого відповідачем товару здійснюється з відстроченням 40 днів з дати поставки кожної партії товару, поставленого виробником (позивачем у справі) (п.2. додатку №7 до договору №РLА0010/15).

Протягом дії договору ТзОВ «Рибопродукт 97» поставляло, а ТзОВ «Альянс Маркет» приймало та оплачувало продукцію на підставі накладних на загальну суму 136 755,00 грн. Відповідачем частково оплачено вартість отриманого товару.

Станом на дату розгляду справи відповідачем не оплачено 2 234,61 грн. заборгованості.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ст.692 ЦК України).

В силу вимог статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Позивач свої обовязки по поставці товару виконав, відповідач отримав товар, проте не оплатив повністю його вартості. Зазначене підтверджується матеріалами справи, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 2234,61 грн. заборгованості за поставлений товар є правомірною і підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно нарахував відповідачу 482,03 грн. 3% річних за період 23.08.2017р. по 12.10.2017р.

Крім того, позивачем на підставі п.10.5 договору нараховано відповідачу 4105,35грн. пені за порушення строків оплати товару (0,07 % за кожен день прострочення). З даного приводу суд зазначає таке. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до п.1.9 постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних втрат та пені.

Здійснивши власний розрахунок пені, суд встановив, що позивачем допущено арифметичні помилки при розрахунку суми пені та неправомірно включено дати оплат заборгованості відповідачем, тому, виходячи з вихідних даних позивача, правомірною до стягнення є 3 465,76 грн. пені в межах періоду, визначеного позивачем. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє за їх безпідставністю.

Судові витрати в силу вимог ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 219-221, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Альянс Маркет (адреса: 79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 359, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Рибпродукт 97 (адреса: 03127, м. Київ, проспект 40-річчя жовтня, буд.120, корп. 1, ) 2 234,61 грн. основного боргу, 482,03 грн. 3% річних, 3 465,76 грн. пені та 1 222,72 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Апеляційну скаргу на рішення суду можна подати в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст рішення буде складено та підписано 21.02.2018р.

Суддя Козак І.Б.