Суд
УХВАЛА

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 905/3388/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Чумака Ю.Я.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про стягнення 1 404 387,57 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017, якою залишено без змін рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 у справі № 905/3388/16, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 31.05.2017 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017 року у справі №905/3388/16 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Подана вдруге Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" касаційна скарга на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017р. у справі №905/3388/16 також була повернута скаржнику на підставі пункту 1 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України.Усунувши обставину, що стала підставою для повернення касаційної скарги, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" втретє 31.10.2017, що підтверджується відбитком реєстраційного штампу Донецького апеляційного господарського суду, подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

09.02.2018 зазначена касаційна скарга разом зі справою № 905/3388/16 надійшла до Касаційного господарського суду з Донецького апеляційного господарського суду.

Підпунктом 11 пункту 1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017).

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) було встановлено обов'язок скаржника додавати до скарги докази сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платники, об'єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позов у цій справі поданий у грудні 2016 року.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що мінімальна заробітна плата у 2016 році визначена станом на 01.01.2016 у місячному розмірі 1378 гривень.

Відповідно до підпункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на день подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і скарги.

Заявником оскаржується постанова Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017, прийнята за результатами перегляду рішення господарського суду, яким розглянуто майновий позов про стягнення 1 404 387,57 грн.

Відтак, позивач при зверненні з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції повинен сплатити судовий збір у розмірі 25279, 10 грн. (120% від 21065,81 грн.).

Скаржником у якості докази сплати судового збору надано платіжне доручення №5002153 від 20.03.2017 на суму 53 327,10 грн. Проте, у згаданому платіжному дорученні в графі "Призначення платежу", зокрема, зазначено " касаційна скарга у справі № 920/1060/16", а тому дане платіжне доручення не може вважатися належним доказом сплати судового збору у визначеному чинним законодавством порядку, оскільки судовий збір за ним сплачений в іншій справі.

Отже, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку.

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги позивачу слід заплатити судовий збір у сумі 25279, 10 грн., який має бути перерахований за такими реквізитами: отримувач коштів: УК у Печерському районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО: 820019, рахунок отримувача: 0007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 (лист Державної казначейської служби України від 01.12.2017 №16-08/1082-20145 "Про надання реквізитів рахунку") та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ), касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу. Отже підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ) .

Керуючись статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній з 15.12.2017), статтями 107, 1113 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Донецької області від 01.02.2017 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 01.03.2017

залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 07 березня 2018 року.

2. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Ю.Я.Чумак