КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"19" лютого 2018 р. Справа№ 30/284

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Алданової С.О.

перевіривши матеріали

апеляційної скарги Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 22.06.2007

у справі № 30/284 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Братислава»

до Комунального підприємства «Київське міське бюро

технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 позовні вимоги задоволені повністю. Визнано за позивачем право власності на одинадцять нежитлових будівель, розташованих у АДРЕСА_1, а саме: будівлю № 1 площею 38,9 кв.м., будівлю № 2 площею 38,8 кв.м., будівлю № 3 площею 40,2 кв. м., будівлю № 4 площею 39,8 кв. м., будівлю № 5 площею 39,7 кв. м., будівлю № 6 площею 41,2 кв.м., будівлю № 7 площею 23,8 кв. м., будівлю № 8 площею 41,9 кв.м., будівлю № 9 площею 43,0 кв.м., будівлю № 10 площею 41,5 кв.м, будівлю № 11 площею 41,5 кв.м. Зобов'язано відповідача зареєструвати право власності за на вказане майно за позивачем.

У вересні 2007 року Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.10.2007 відновлено строк для подання касаційної скарги, касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.10.2007 прийнято відмову Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

У січні 2008 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аларіт Україна» звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просило рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.04.2008 припинено касаційне провадження у справі № 30/284 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларіт Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.05.2008 року касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 повернуто без розгляду, оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 29.10.2007 було прийнято відмову Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» від касаційної скарги, що виключає повторне звернення з касаційною скаргою на оскаржуване рішення.

У листопаді 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аларіт Україна» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.12.2013 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аларіт Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

У грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2014 відмовлено ОСОБА_2 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2014 відмовлено ОСОБА_3 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

У березні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.03.2014 відмовлено ОСОБА_4 у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

У серпні 2014 року Громадська організація інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.09.2014 відмовлено Громадській організації інвалідів «Реабілітаційний центр «Довіра» у прийнятті апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

У січні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2015 відновлено ОСОБА_5 строк подання апеляційної скарги, а апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 припинено.

У травні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.06.2015 року касаційну скаргу ОСОБА_5 залишено без задоволення, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 у справі № 30/284 залишено без змін.

У липні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальне господарство «Геолог» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.08.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальне підприємство «Геолог» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

У січні 2016 року Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 у справі № 30/284 відмовлено у прийнятті до провадження апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.03.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 скасовано, справу № 30/284 передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до провадження апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 залишено без змін з тих же підстав.

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого господарського суду України з до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 з доданими до неї документами повернуто скаржнику.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 19.06.2017 касаційну касаційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 10.04.2017 у справі № 30/284 скасовано та направлено до суду апеляційної інстанції, оскільки не було досліджено питання порушення оскаржуваним рішенням прав апелянта.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2017 прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_6 до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 припинено. Оскільки права та обов'язки апелянта оскаржуваним рішенням не вирішувалися.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 22.11.2017 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2017 залишено без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 22.06.2007, Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007р. у справі № 30/284 та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Крім того, апелянт у своїй скарзі просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.02.2018, для розгляду апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Зеленін В.О.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, судова колегія зазначає наступне.

Доводи апелянта зводяться до того, що його не було залучено до розгляду справи в якості сторони, тоді як спірне рішення стосується його прав.

При цьому, апелянт посилається на положення п. 1 ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки.

Колегія суддів не приймає дані доводи апелянта, з огляду на наступне.

Станом на час винесення рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284, Господарський процесуальний кодекс України передбачав, що особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків, мають право подати касаційну скаргу (ст. 107). Звернення таких осіб до суду апеляційної інстанції Господарським процесуальним кодексом України не передбачалося.

У зв'язку з цим, у вересні 2007 року Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просив рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 скасувати, в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.10.2007 відновлено строк для подання касаційної скарги, касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Проте, 29.10.2007 Обслуговуючим кооперативом «Гаражний кооператив «Побутмаш» було подано заяву про відмову від касаційної скарги.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.10.2007 прийнято відмову Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» від касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284.

Таким чином, Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» скористався своїм правом на оскарження спірного рішення, але в подальшому відмовився від скарги та відмову прийнято судом.

09.04.2008 Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» повторно звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.05.2008 року касаційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 повернуто без розгляду, оскільки ухвалою Вищого господарського суду України від 29.10.2007 було прийнято відмову Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» від скарги, що виключає повторне звернення з даною касаційною скаргою на оскаржуване рішення.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010, було внесено ряд змін у ГПК України, у тому числі - стосовно прав учасників судового процесу на апеляційне оскарження судових рішень та строків такого оскарження.

Після внесення відповідних змін, статтею 91 Господарського процесуального кодексу України було надано право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду особам, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

При цьому, до суду касаційної інстанції скаржники могли звернутися лише після перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку (ст. 107).

Статтю 93 Господарського процесуального кодексу України було викладено в наступній редакції: «Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, яка подана після закінчення строків, установлених цією статтею, залишається без розгляду, якщо апеляційний господарський суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для відновлення строку, про що постановляється ухвала. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої статті 91 цього Кодексу».

Абзацом 8 ч. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року № 7 роз'яснено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що з урахуванням припису абз. 7 п. 2 розділу XIII «Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при апеляційному оскарженні судових рішень місцевих господарських судів, прийнятих до набрання чинності цим Законом, застосовуються, зокрема, правила частини другої статті 93 ГПК (у редакції, яка була чинною на час прийняття таких рішень) щодо можливості відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги протягом трьох місяців з дня прийняття оскаржуваного рішення. Це правило не поширюється на апеляційне оскарження прийнятих до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» судових рішень місцевих господарських судів особами, які не брали участі у справі і стосовно яких господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, оскільки ГПК до набрання чинності названим Законом відповідним особам не надавалося право апеляційного оскарження судових рішень і щодо них не застосовувався присікальний тримісячний строк подання апеляційної скарги.

Тобто, у даному випадку, цими змінами було передбачено можливість подання апеляційної скарги та не встановлювався строк, в межах якого суд міг відновити провадження у справі.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» № 4176-VІ від 20.12.2011 перше речення ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України викладено в наступній редакції: «Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення».

Щодо можливості оскарження, строку та порядку відновлення ці зміни для апелянта не змінили порядок, встановлений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року.

У січні 2016 року Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» втретє оскаржив рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007, проте апеляційну скаргу на це рішення подав вперше.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 у справі № 30/284 відмовлено у прийнятті до провадження апеляційної скарги Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007, у зв'язку з тим, що нормами чинного ГПК України не передбачено апеляційного оскарження рішення суду особою, після здійснення нею касаційного оскарження, як не передбачено і повноважень суду апеляційної інстанції здійснювати апеляційний перегляд рішення суду, яке вже було оскаржене тією ж особою в касаційному порядку.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.03.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 скасовано, справу № 30/284 передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до провадження апеляційної скарги. Постанова мотивована тим, що Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш» відмовлявся від касаційної скарги, тоді як апеляційний перегляд даного рішення не здійснювався. Крім того, судом апеляційної інстанції не розглянуто клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 відмовлено у задоволенні клопотання про відновлення строку для подання апеляційної скарги та повернуто апеляційну скаргу скаржнику. Ухвалу мотивовано відсутністю законних підстав для відновлення пропущеного процесуального строку та відсутністю підстав вважати, що причиною пропуску встановленого строку для подання скарги стали обставини, які були для скаржника об'єктивно непереборними та пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Пропуск скаржником строку, встановленого для подання апеляційної скарги, відбувся у зв'язку з недотриманням скаржником визначених процесуальним законом вимог.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 залишено без змін з тих же підстав.

Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 Господарського процесуального кодексу України було викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 13 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент звернення з даною апеляційною скаргою) зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей, судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, зазначена норма, стосовно строків оскарження судового рішення, не змінює строку на його оскарження, який визначено попередньою редакцією.

Тобто, з урахуванням приписів п. 13 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції на момент звернення з даною апеляційною скаргою) та абз. 7 п. 2 Перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 року(зміни вступили в силу 30.07.2010), а також роз'яснення викладеного в абз. 8 ч. 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року № 7, право апелянта на оскарження спірного рішення виникло з 30.07.2010, а строк на подачу апеляційної скарги міг бути відновлений за мотивованим клопотанням.

При цьому, можливість відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги лише протягом трьох місяців з дня прийняття оскаржуваного судового рішення, у даному випадку, застосуванню не підлягає.

Судова колегія відмічає, що у апелянта була передбачена законом можливість оскарження судового рішення, до змін внесених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VІ від 07.07.2010 - до касаційного суду, проте він у подальшому відмовився від касаційної скарги, яку було прийнято судом, а повторну касаційну скаргу повернуто без розгляду, зазначені акти до Верховного Суду України не були оскаржені.

Як встановлено вище, право на апеляційне оскарження у апелянта виникло у 2010 році (зміни вступили в силу 30.07.2010), а отже саме з цієї дати він отримав право звернутися з апеляційною скаргою, проте, її подано було лише у січні 2016 року. Тобто, майже через 6 років, після внесених змін.

При цьому, з суті апеляційної скарги вбачається, що апелянт пов'язує відновлення строку саме зі змінами прийнятими Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який вступив у дію з 15.12.2017.

Але зазначена позиція суперечить п. 13 ч. 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Проте, навіть якщо враховувати можливість відновлення строку на апеляційне оскарження у зв'язку з прийняттям вказаного закону, то і тут апелянт звернувся поза строками передбаченими для апеляційного оскарження (06.02.2018), які діяли до набрання ним чинності (15.12.2017).

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що підстави, на які посилається апелянт, не є поважними, достатніми та доведеними належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Як передбачено ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов'язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Частинами 3, 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 15.12.2017) передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Отже, апелянт відповідно до ч. 2 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України та ч.ч. 3, 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України має право на відновлення строку на апеляційне оскарження у разі наявності обґрунтованих підстав.

Доводи апелянта що він подавав клопотання про залучення його як учасника справи, коли розглядалися скарги інших осіб, колегія суддів відхиляє, оскільки право особи на подання апеляційної скарги не залежить від інших сторін та відхилення судом заяв про приєднання до апеляційної скарги. Таким чином, посилання на немотивованість таких відмов є безпідставними.

З цих же підстав судова колегія відхиляє посилання апелянта на розгляд інших справ, які могли відновити його порушене право, у зв'язку з чим він не звертався з апеляційною скаргою у даній справі.

Таким чином, вказані вище обставини є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з метою надання апелянту часу для зазначення інших підстав для поновлення строку.

Крім того, до апеляційної скарги було додано платіжне доручення про сплату судового збору, яким сплачено 390,50 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Підпунктом 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір ставки за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, що становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви, скарги.

За розрахунком зазначеним у апеляційній скарзі, ним застосовано ставку в 110 відсотків, яка діяла у 2017 році.

Оскільки судовий збір, відповідно до Декрету КМУ від 21.10.1993 (в редакції станом на час подання позову), складав 355 грн., то за подання апеляційної скарги слід було сплатити 532,50 грн.

Таким чином, сплата судового збору за подання апеляційної скарги не в повному розмірі, свідчить про порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Згідно ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд у такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв'язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення апеляційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у повному розмірі.

Враховуючи вищевикладене та приписи Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства та підлягає залишенню без руху на підставі ст.174, ч.ч. 2, 3 ст. 260, ч. 2 ст. 261 ГПК України, з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки, шляхом подання у строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору у встановленому чинним законодавством розмірі та вказати поважні підстави пропуску строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів роз'яснює, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з нею.

Керуючись ст. 174, 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.06.2007 у справі № 30/284 залишити без руху.

2. Надати Обслуговуючому кооперативу «Гаражний кооператив «Побутмаш» строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Попередити Обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Побутмаш», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дану апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

5. Копію даної ухвали надіслати учасникам апеляційного провадження.

6. Всі документи та письмові докази подаються через Відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Київського апеляційного господарського суду (канцелярію суду) за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1 (І поверх).

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.О. Зеленін

С.О. Алданова