донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

14.02.2018 року справа №908/1749/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді: при секретарі судового засідання: За участю представників сторін: від позивача від відповідача від ДВС (апелянт) ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не з'явились; ОСОБА_5 - за довіреністю №18-88 від 15.12.2017 року; ОСОБА_6 - за довіреністю №18-117 від 26.12.2017 року; не з'явились;
розглянувши апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя
на ухвалу Господарського суду Запорізької області
від08.12.2017 року
у справі№908/1749/15-г (суддя Сушко Л.М.)
за позовом до відповідача про за скаргою на дії Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м. Запоріжжя Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя стягнення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2017р. у справі №908/1749/15-г:

- задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (вих. №18-014/3110/2 від 31.10.2017р.) на дії Заводського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/1749/15-г;

- визнано незаконними дії Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) щодо винесення постанови від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження № 55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго";

- скасовано постанову Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Заводський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.12.2017р. у справі №908/1749/15-г, а скаргу відповідача залишити без задоволення.

Скаржник вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що прийнята із порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що його дії цілком відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Зазначив, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" відповідала вимогам Закону України "Про виконавче провадження", у звязку із чим державним виконавцем було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017р. Крім того, зазначив, що строк предявлення виконавчого документу до виконання переривався, з огляду на перебування ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Позивач у судове засідання 14.02.2018р. не з'явився, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судовому засіданні 14.02.2018р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу місцевого господарського суду законною та такою, що підлягає залишенню без змін.

Під час розгляду апеляційної скарги відповідач надав відзив, яким заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Зазначив, що річний строк предявлення ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г з урахуванням переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання сплив 11.09.2016р. Таким чином постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017р. винесена після спливу строку предявлення виконавчого документа до виконання, у звязку із чим суд першої інстанції правомірно скасував останню. Також вважає, що до спірних правовідносин неможна застосувати положення Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. в частині трирічного строку предявлення виконавчого документа до виконання, оскільки строк предявлення ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г до виконання сплив до набрання чинності даним Законом. Крім того, зазначив, що подання стягувачем ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не може створювати правові наслідки у вигляді переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Державний виконавець у судове засідання 14.02.2018р. не з'явився, причини неявки не повідомив.

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII (який набув чинності 15.12.2017р.) були внесені зміни та викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, п. 9 Перехідних положень якого передбачає, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

За таких обставин, зазначена справа розглядається апеляційним судом за правилами, викладеними у Господарському процесуальному кодексу України в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 07.04.2015р. господарським судом Запорізької області винесено ухвалу у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", м.Запоріжжя про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м.Запоріжжя заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 372589233,12 грн., за послуги компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 2438652,29 грн., інфляційних втрат в сумі 7080263,61 грн., пені в сумі 7737233,01 грн., 3% річних в сумі 512399,54 грн.

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 22.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди на суму 390430861,57 грн. В заяві стягувачем зазначено, що станом на 20.07.2015р. залишок боргу за мировою угодою становить 7059060,22 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016р. відкрито виконавче провадження №51801850 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.08.2016р. з ПАТ "Запорізький завод феросплавів" стягнуто виконавчий збір у сумі 705906,02 грн.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.08.2016р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ПАТ "Запорізький завод феросплавів".

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19.08.2016р. накладено арешт на все майно, що належить боржнику - ПАТ "Запорізький завод феросплавів" (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11, ) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору 7764966,24 грн.

В подальшому, Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя звернулось до господарського суду Запорізької області із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відповідно до якої ПАТ "Запорізький завод феросплавів" просило суд: визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 29.07.2016 року про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 року у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго"; скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

За результатами розгляду вищевказаної скарги, ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.09.2016р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017р. у справі №908/1749/15-г:

- задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №908/1749/15-г;

- визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 29.07.2016 про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго";

- скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

Як вбачається з наявної в матеріалах справи інформації про виконавче провадження №51801850 та пояснень державного виконавця, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.10.2017р. скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2016р. ВП №51801850.

Крім того, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.10.2017р., яким ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г повернуто стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

В подальшому, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось 26.10.2017р. до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г.

Постановою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 26.10.2017р. відкрито виконавче провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

Не погодившись із вищевказаними обставинами, Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до місцевого господарського суду із скаргою на дії Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя, якою просило:

- визнати незаконними дії Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) щодо винесення постанови від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго";

- скасувати постанову Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго.

При розгляді вищевказаних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до положень Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання. Однією з засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Конституційним Судом України у п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012р. №18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

За приписами ст. 129 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Закон України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року набрав чинності 05.10.2016 року.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. (ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність.

В силу вимог ч. 3 ст. 5 Цивільного кодексу України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Отже, за загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обовязків, що виникли після набрання ним чинності. В той же час, це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом'якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

Вищевказані висновки викладені в рішеннях Конституційного суду України від 05.04.2001р. за №3-рп/2001 та від 09.02.1999р. за №1-рп/99.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Як вже зазначалось вище, Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось 26.10.2017 р. до Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області із заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г.

Постановою Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 26.10.2017р. відкрито виконавче провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

Як вбачається зі змісту ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. №908/1749/15-г, ухвала може бути предявлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом одного року з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

Водночас, згідно п. 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, предявляються до виконання у строки, встановлені Законом від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчі документи (зокрема ухвала господарського суду) можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виходячи з наведеного, з огляду на пряму норму вищевказаного Закону щодо розповсюдження його дії стосовно строків предявлення до виконання виконавчих документів, що були видані до набрання ним чинності, враховуючи дату видачі спірної ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г (тобто до набрання чинності Законом №1404-VIII від 02.06.2016р.) та той факт, що Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулось до державного виконавця 26.10.2017р. - в період дії Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VIII), колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що строк предявлення ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г до виконання, не сплив.

Посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 21.04.1999р. №606-XIV, оскільки ухвалу про затвердження мирової угоди по цій справі винесено 07.04.2015р., тобто під час дії Закону саме в цій редакції, не приймаються до уваги апеляційним господарським судом, враховуючи наступне:

- ухвала господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г предявлена до виконання 26.10.2017р., тобто під час дії Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII, положення якого передбачають строк предявлення виконавчого документу до виконання три роки;

- спірні правовідносини (прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017р.) виникли під час дії Закону України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016р. №1404-VIII, що враховуючи положення ст. 58 Конституції України, Рішення Конституційного суду України від 05.04.2001р. за №3-рп/2001 та від 09.02.1999р. за №1-рп/99 та пряму норму вищевказаного Закону щодо розповсюдження його дії стосовно строків предявлення до виконання виконавчих документів, що були видані до набрання ним чинності, свідчить про неможливість застосування Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606- XIV.

Крім того, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. №908/1749/15-г затверджено графік сплати платежів, відповідно до якого останній платіж повинен був здійснений відповідачем 31.08.2015р.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. строки предявлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Статтею 23 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. передбачено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються: предявленням виконавчого документа до виконання; частковим виконанням рішення боржником; наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016р. №1404-VIII строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред'явлення виконавчого документа до виконання, надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Місцевий господарський суд встановивши, що останній платіж повинен був бути здійснений ПАТ "Запорізький завод феросплавів" 31.08.2015р, проте був здійснений останнім частково у розмірі 8343915,94 грн. згідно платіжного доручення від 11.09.2015р. №265661 (залишок заборгованості станом на 12.09.2015р. - 7059060,22 грн.), дійшов висновку, що строк предявлення ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. № 908/1749/15-г до виконання сплинув 12.09.2016р.

Апеляційний господарський суд не може погодитись із вищевказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою від 22.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди на суму 390430861,57 грн.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016р. відкрито виконавче провадження №51801850 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г.

Не погодившись із фактом прийняття вищевказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2016р. Публічне акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" звернулось до господарського суду Запорізької області із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

За результатами розгляду вищевказаної скарги, ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.09.2016р., залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.11.2016р. та постановою Вищого господарського суду України від 19.09.2017р. по справі №908/1749/15-г:

- задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №908/1749/15-г;

- визнано незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення постанови від 29.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015 у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго";

- скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження №51801850 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго".

В подальшому, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 02.10.2017р., яким ухвалу господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г повернуто стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження".

Таким чином, ухвала господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г перебувала на виконанні у державного виконавця починаючи з 29.07.2016р. до 02.10.2017р., що свідчить про переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання.

Посилання суду першої інстанції та відповідача, що знаходження ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не переривало строк предявлення виконавчого документа до виконання, зважаючи на скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №51801850 від 29.07.2016р. є необгрунтованими та безпідставними, зважаючи на відсутність в законодавстві відповідної норми права та встановленого апеляційним судом факту перебування ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. по справі №908/1749/15-г на виконанні у державного виконавця починаючи з 29.07.2016р. до 02.10.2017р.

До того ж, апеляційний суд наголошує, що частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

У п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. у справі № 11-рп/2012 зазначено, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і ст. 3 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003р. "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. у справі "Півень проти України" суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_7 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно Рішення Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції", Європейський суд наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, п. 1 ст. 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". Європейський суд також зазначив, що "адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані ст. 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету".

З огляду на зазначене вище колегія суддів апеляційного суду зазначає, що дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017р. ВП №55011818 з примусового виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" повністю відповідають приписам законодавства, яке діяло на момент її винесення.

Інших підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017р. ВП №55011818 жодним із учасників судового процесу не наведено та не встановлено апеляційним господарським судом.

Враховуючи наведене вище, зважаючи на принцип обовязковості виконання судових рішень, практику Європейського суду з прав людини щодо недопустимості ухилення адміністративних органів від виконання судових рішень та сприяння у виконанні останніх, апеляційний господарський суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на дії Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального права, у звязку із чим апеляційна скарга Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Запорізької області від 08.12.2017р. у справі №908/1749/15-г підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні скарги.

В той же час, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо залишення без задоволення заяви про забезпечення позову (скарги).

Доводи відповідача, викладені в відзиві на апеляційну скаргу не знайшли свого підтвердження та були спростовані наведеними вище висновками апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284, 339 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, м. Запоріжжя на ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.12.2017р. у справі №908/1749/15-г задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 08.12.2017р. у справі №908/1749/15-г скасувати.

Відмовити у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" на дії Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання незаконними дій Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) щодо винесення постанови від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі №908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" та скасування постанови Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69067, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Сеченова, 25 а, ) від 26.10.2017р. про відкриття виконавчого провадження №55011818 з виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 07.04.2015р. у справі № 908/1749/15-г про затвердження мирової угоди між ПАТ "Запорізький завод феросплавів" та ВАТ "Запоріжжяобленерго"

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів", м. Запоріжжя (69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ) на користь Заводського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (Стягувач - Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 164, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1600 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді: Е.В. Сгара

ОСОБА_2

(У судовому засіданні 14.02.2018 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 19.02.2018 року).