КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2018 р. Справа№ 910/18827/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Корсакової Г.В.

Гаврилюка О.М.

секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.

за участю представників: згідно протоколу судового засідання від 20.02.2018.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль - Транс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 (повний текст складено 13.12.2017)

у справі №910/18827/17 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль - Транс»

про зобов'язання повернути майно за договором

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс», (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль - Транс» (далі, відповідач) про зобов'язання останнього повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» транспортний засіб - н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА8404ХО.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача існувала заборгованість за Договором найму (оренди) №8404/03/16 від 03.03.2016, а тому позивач, керуючись статтею 782 Цивільного кодексу України, відмовився від договору найму, про що повідомив відповідача. Лист позивача про розірвання Договору був отриманий відповідачем 03.08.2017, а відтак, саме з цієї дати слід вважати Договір розірваним. З огляду на наведене, з 03.08.2017 у відповідача на підставі статті 785 Цивільного кодексу України виникло беззаперечне зобов'язання по поверненню позивачу транспортного засобу - н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА 8404 ХО.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18827/17 позов задоволено повністю.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» транспортний засіб - н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА 8404 ХО.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення суду мотивоване тим, що з огляду на нездійснення відповідачем плати за договором найму протягом більше ніж трьох місяців підряд та оскільки ТОВ «Євротранссервіс» виконані усі вимоги статті 782 Цивільного кодексу України щодо відмови від договору, Договір найму (оренди) №8404/03/16 від 03.03.2016 є розірваним з 03.03.2017, а обов'язок відповідача повернути транспортний засіб позивачу (за наслідками припинення відповідного договору) є доведеним, відтак, позовні вимоги мають бути задоволені.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (із урахуванням доповнень до неї від 12.02.2018), відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18827/17 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що ТОВ «Магістраль - Транс» не міг виконати свого обов'язку щодо сплати орендної плати у зв'язку з тим, що ТОВ «Магістраль - Транс» не отримувало відповідних рахунків від ТОВ «Євротранссервіс». Отримання відповідного рахунку із зазначенням діючих реквізитів, а також розміру орендної плати є передумовою для сплати орендної плати, оскільки умовами договору передбачено щомісячне погодження розміру платежу. Крім того, в актах виконаних робіт, долучених позивачем, вказано: «за надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу», а не про узгодження рахунку на оплату орендної плати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Корсакова Г.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 відрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 20.02.2018.

06.02.2018 та 19.02.2018 позивач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу та заперечення на доповнення до апеляційної скарги відповідно, згідно яких просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Згідно з частиною 1 статті 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог частини 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив у її задоволенні відмовити, оскаржене рішення суду залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримував доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржене рішення суду скасувати, у позові відмовити.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як підтверджується матеріалами справи, 03.03.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євротранссервіс» (далі, позивач, наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль-транс» (далі, відповідач, наймач) було укладено Договір найму (оренди) № 8404/03/16 (далі, Договір), відповідно до умов якого наймодавець передає, а наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) автомобіль: загальний напівпричіп н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА 8404 ХО, зареєстрований за наймодавцем у Центр 8047 з 01.03.2016 (свідоцтво СХТ 89695). Автомобіль, що передається в найм (оренду), належить наймодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 89695, виданого Центр 8047 з 01.03.2016.

Відповідно до пункту 2.1. Договору він укладається сторонами строком на 60 місяців з дати підписання даного Договору сторонами. Сторони погоджуються з тим, що при користуванні наймачем автомобілем, переданим за цим Договором, протягом одного місяця після закінчення строку договору найму (оренди) без заперечень з боку наймодавця договір є поновленим н строк, який був раніше встановлений у цьому правочині.

Згідно з пунктом 3.1. Договору плата за користування наймачем об'єктом найму (автомобілем) встановлюється сторонами кожного місяця згідно узгоджених між сторонами рахунків оренди, які наймач зобов'язується оплачувати щомісячно не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктами 4.1., 4.3. Договору передбачено, що підписання цього Договору сторонами розцінюється, як передання автомобіля. Повернення автомобіля може бути здійснено до закінчення строку дії Договору, якщо сторони взаємно домовляться про це.

Позивач зазначає суду про те, що у відповідача виникла заборгованість, про що його було повідомлено претензією.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, відповідач відмовив у розгляді претензії з посиланням на порушення позивачем умов Договору.

Позивач у подальшому направив на адресу відповідача лист про відмову від договору та погашення боргу.

З огляду на вищенаведене, позивач просить суд зобов'язати відповідача повернути майно за Договором, а саме, автомобіль загальний напівпричіп н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА 8404 ХО, зареєстрований за наймодавцем у Центр 8047 з 01.03.2016 (свідоцтво СХТ 89695), орендований відповідачем на підставі Договору.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Спір у даній справі щодо повернення майна з найму виник із зобов'язальних правовідносин, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (стаття 765 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України та статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Позивачем були надані суду копії Актів виконаних робіт та рахунків за Договором за період з квітня 2016 року - грудень 2016 року на загальну суму 3 000,00 грн., які не були оплачені відповідачем. Акти виконаних робіт №604135 від 30.06.2016, №605863 від 30.09.2016 підписані уповноваженими представниками сторін Договору, що свідчить про визнання відповідачем факту наявності у нього зобов'язання по оплаті коштів, передбачених 3.1. Договору.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що вищевказані акти виконаних робіт свідчать про передачу-прийняття транспортного засобу після надання послуг з технічного обслуговування, а не про узгодження рахунку на оплату орендної плати, оскільки в останніх вказано: «за надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу», оцінюються судом критично, враховуючи наступне.

Дійсно, у назві вказаних актів є посилання на «надання послуг з технічного обслуговування та ремонту колісного транспортного засобу».

За змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Так, в акті виконаних робіт №604135 від 30.06.2016 значиться наступне:

1. Назва документу - акт виконаних робіт;

2. Дата складання - 30.06.2016;

3.Зміст та обсяг господарської операції - «Оренда транспортного засобу згідно договору № 8404/03/16 від 03.03.2016 року» та період квітень 16-червень 16;

4. Одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі) - 1000 грн. з ПДВ.;

В акті виконаних робіт №605863 від 30.09.2016 значиться наступне:

1. Назва документу - акт виконаних робіт;

2. Дата складання - 30.09.2016;

3. Зміст та обсяг господарської операції - «Оренда транспортного засобу згідно договору № 8404/03/16 від 03.03.2016 року» та період липень 16 - вересень 16;

4. Одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі) - 1000 грн. з ПДВ.

В акті виконаних робіт № 607736 від 30.12.2016 значиться наступне:

1. Назва документу - акт виконаних робіт;

2. Дата складання - 30.12.2016;

3. Зміст та обсяг господарської операції - «Оренда транспортного засобу згідно договору № 8404/03/16 від 03.03.2016 (жовтень 16 - грудень 16);

4. Одиниця виміру господарської операції господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі) - 1000 грн. з ПДВ.

Отже, зміст вказаних актів підтверджує саме надання об'єкту в найм відповідачу за вказаною у них ціною.

Разом з тим, останній акт від 30.12.2016 не підписаний зі сторони відповідача.

Однак, відповідач не заперечував факт користування орендованим транспортним засобом за вказаний період, а заперечення відповідача стосувалися лише обставин відсутності рахунків на оплату та змісту вказаних актів, оцінку яким надано вище.

Обов'язок доказування та подання доказів як відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України у редакції, чинній станом на дату прийняття оскарженого рішення, так і відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що набрала чинності 15.12.2017, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Колегія суддів зазначає, що позивачем доведено, а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості за Договором та факт її несплати протягом більше ніж трьох місяців підряд з квітня 2016 року.

Додане відповідачем до апеляційної скарги платіжне доручення №505 про сплату за послуги оренди ТЗ зг.рах. №12 від 01.12.2017 зг. Дог. №8404/03/16 від 03.03.0216 у сумі 2 333,33 грн. датоване лише 05.02.2018, а відтак жодним чином не спростовує доводи позивача станом на дату звернення із позовною заявою та висновки суду, наведені в оскарженому рішенні, щодо прострочення сплати відповідачем платежів за Договором найму починаючи з квітня 2016 року.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Із листа відповідача №33 від 04.08.2017 вбачається, що лист позивача про відмову від Договору був отриманий відповідачем 03.08.2017, а відтак, саме з цієї дати слід вважати Договір розірваним. У листі також було висунуто вимогу щодо повернення транспортного засобу.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Таким чином, істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна, як внесення орендної плати, є достатньою підставою для дострокового розірвання вказаного договору найму в судовому порядку та повернення найманого майна наймодавцю.

З огляду на вищенаведене, з 03.08.2017 у відповідача на підставі статті 785 Цивільного кодексу України виникло зобов'язання по поверненню позивачу автомобіля загальний напівпричіп н/пр. - бортовий-тентований, WIELTON NS3K, 2016 року випуску, сірого кольору, шасі SUDNS39, котрий має реєстраційний номер АА8404ХО, зареєстрованого за наймодавцем у Центрі 8047 з 01.03.2016 (свідоцтво СХТ 89695), орендованого відповідачем на підставі Договору, який було розірвано, та яке станом на дату подання позовної заяви та прийняття оскарженого рішення відповідачем виконано не було.

Щодо посилань відповідача у апеляційній скарзі на відсутність узгоджених рахунків на оплату колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із пунктом 3.1. Договору плата за користування наймачем об'єктом найму (Автомобілем) встановлюється сторонами кожного місяця згідно узгоджених сторонами рахунків оренди, які наймач зобов'язується оплачувати щомісячно не пізніше 10 (десятого) числа місяця, наступного за звітним.

Судом встановлено, що ТОВ «Магістраль-Транс» та ТОВ «Євротранссервіс» досягли згоди про визначення розміру платежів за користування наймачем об'єктом найму в актах виконаних робіт.

При цьому, ні з боку позивача, ні з боку відповідача не було жодних заперечень щодо такого узгодження розміру орендних платежів.

У свою чергу, неотримання рахунків на оплату не є тією підставою, яка унеможливлює сплату орендних платежів, оскільки рахунок є лише документом, який містить платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Неотримання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, а тому наявність або відсутність рахунку не звільняє орендаря від обов'язку сплатити у визначений договором строк плату за користування найманим майном.

Крім того, сторонами в актах виконаних робіт визначено розмір плати за користування найманим майном та банківські реквізити наймодавця, а тому відсутність рахунків не позбавляла відповідача можливості сплачувати плату за користування об'єктом найму.

Отже, позивачем належними, допустимими та достатніми доказами доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль - Транс» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України судом апеляційної інстанції не виявлено.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль-Транс» на рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18827/17 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 у справі №910/18827/17 залишити без змін.

Матеріали справи №910/18827/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 27.02.2018.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Г.В. Корсакова

О.М. Гаврилюк