РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2018Справа №910/930/18

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Леон"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні
позивача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Груп"
простягнення 105 565,00 грн.
Суддя Бойко Р.В.
при секретарі судового засідання Бариновій О.І.
Представники учасників справи:
від позивача:Клепач М.Б.
від відповідача:не з'явився
від третьої особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" (надалі - ТОВ "Іскра-Транс-Логістик") звернулось до господарського суду міста Києва із вказаною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Леон" (надалі - ТОВ "Фірма "Леон") про стягнення 105 565,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано своїх зобов'язань із оплати наданих позивачем згідно Договору №31-08/17 від 30.08.2017 та заявки б/н від 30.08.2017 послуг із перевезення вантажу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.01.2018 відкрито провадження у справі №910/930/18, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі у розгляді справи Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер-Груп" (надалі - ТОВ "Лідер-Груп") в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача та призначено судове засідання на 20.02.2018.

06.02.2018 через відділ діловодства суду від представника позивача на виконання вимог ухвали від 30.01.2018 надійшла заява з доказами направлення копії позовної заяви з додатками на адресу залученої третьої особи.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від учасників справи не надходило.

В судове засідання 20.02.2018 представник позивача з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 20.02.2018 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про місце, дату та час судового засідання були повідомленні належним чином з огляду на наступне.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала суду від 30.01.2018 про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу та третій особі 31.01.2018 рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці даної ухвали, на адреси їх місцезнаходження, вказані у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83 та 08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки, вул. Лобановського Валерія, буд. 21, корпус 5, кімната 3 відповідно.

Згідно інформації пошукової системи відстеження поштових відправлень, яка міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» за електронною адресою https://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, станом на 20.02.2018 поштове відправлення №413, яким було направлено на адресу відповідача ухвалу суду від 30.01.2018, 01.02.2018 надійшло до відділення поштового зв'язку Київ 119, проте 01.02.2018 мала місце невдала спроба його вручення відповідачу (не було вручене під час доставки).

А поштове відправлення №421, яким було направлено на адресу третьої особи ухвалу суду від 30.01.2018, 02.02.2018 надійшло до відділення поштового зв'язку Чайки, проте 08.02.2018 мала місце невдала спроба його вручення третій особі (не було вручене під час доставки).

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду від 30.01.2018 була вручена відповідачу та третій особі.

Згідно ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Більше того, представник позивача в судовому засіданні пояснила, що відповідач не відповідає на телефонні дзвінки, не одержує кореспонденцію, яка надсилається на адресу його місцезнаходження, про зміну місцезнаходження (фактичного місцезнаходження) не повідомляв, у зв'язку з чим позивач припускає, що останній зникнув з метою невиконання своїх зобов'язань перед контрагентами. Водночас, представник позивача в судовому засіданні просив суд розглянути спір без участі представників відповідача та третьої особи, оскільки позивач знаходиться у м. Львові та забезпечення присутності його представника у судових засіданням у господарському суді міста Києва потребує несення додаткових витрат та значних затрат процесуального часу.

З огляду на наведене та керуючись вказаними приписами господарського процесуального закону, приймаючи до уваги відсутність будь-яких повідомлень представників відповідача та третьої особи про причини їхньої неявки в судове засідання 15.02.2018, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників ТОВ "Фірма "Леон" та ТОВ "Лідер Груп".

В судовому засіданні 20.02.2018 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні здійснювалася фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.08.2017 між ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" (перевізник) та ТОВ "Фірма "Леон" (експедитор) укладено договір №31-08/17 на перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.2 якого експедитор замовляє здійснення перевезення від свого імені і за рахунок клієнта, перевізник зобов'язується доставити ввірений йому вантаж до пункту призначення в установлений договором і доповненням до нього термін і видати уповноваженій на одержання вантажу особі. Експедитор зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що конкретні умови по кожному замовленню обумовлюються в заявці на перевезення вантажу, що є невід'ємною частиною цього договору. Допускається узгодження, підписання заявки засобами факсимільного зв'язку або електронною поштою.

У пунктах 4.1, 4.2, 4.4 Договору сторони погодили, що ціни за цим договором відповідають конкретному перевезенню, є договірними та встановлюються в українській гривні, ціна порядок та терміни оплати обумовлюються в разовій заявці, що узгоджується з перевізником перед конкретним перевезенням (групою однотипних перевезень),

Згідно пункту 4.5 Договору оплата послуг перевізника проводиться експедитором за рахунок коштів, що надішли від клієнта за договором транспортного експедирування, на поточний рахунок перевізника на підставі оформлених належним чином наступних документів наданих експедитору протягом 10 днів після завершення перевезення: оригіналу ТТН або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача, зазначеного в накладній, про отримання вантажу без претензій, договору, рахунку, акту наданих послуг, а також податкової накладної в електронному вигляді, зареєстрованої в ЄРПН, через програму обміну податковими накладними.

У відповідності до п. 9.1 Договору, договір, доповнення до договору або інші документи, підписані і передані засобами факсимільного зв'язку мають рівну з оригіналом юридичну силу до обміну оригіналами.

Відповідачем було надано, а позивачем прийнято до виконання заявку на перевезення вантажу б/н від 30.08.2017 (надалі - Заявка), відповідно до якої ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" зобов'язалось здійснити перевезення вантажу - Башений кран SAEZ, TL 505 5T за маршрутом: Ctra. Beniajбn, Km 5, Murcia (Іспанія) - м. Київ (Україна), а експедитор зобов'язаний сплатити перевізнику за перевезення 3 400,00 Євро по курсу НБУ на день розмитнення протягом 10 днів по отриманню оригіналів документів.

На виконання умов Заявки позивач надав відповідачу послуги по перевезенню вантажу за маршрутом: м Ctra. Beniajбn, Km 5, Murcia (Іспанія) - м. Київ (Україна), що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) б/н від 05.09.2017, в якій міститься відмітка вантажоодержувача - ТОВ "Лідер-Груп".

За наслідком здійсненого перевезення позивачем було з супровідним листом направлено відповідачу на адресу місцезнаходження оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) б/н від 05.09.2017, Договір, рахунок №152 від 13.09.2017, акт наданих послуг №152 від 13.09.2017 та заявку, що підтверджується описом вкладення в цінний лист від 22.09.2017 та фіскальним чеком №9174 від 22.09.2017.

Спір у справі виник у зв'язку із твердженнями позивача про невиконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг по перевезенню вантажу, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 3 400,00 Євро, що станом на дату розмитнення по курсу НБУ становить 105 565,00 грн.

Укладений сторонами Договір є договором перевезення вантажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 32 Господарського кодексу України та Глави 64 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 2 ст. 307 Господарського кодексу України встановлено, що договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Згідно ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів від 19.05.1956 (керуватись положеннями якої сторони погодились у п. 1.3 Договору) вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Надання позивачем послуг відповідачу на підставі Договору та Заявки по перевезенню вантажу підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) від 05.09.2017 (в т.ч. відміткою вантажоотримувача на вказаній накладній в графі 24).

Статтею 916 Цивільного кодексу України визначено, що за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Вартість наданих послуг по перевезенню вантажу погоджена сторонами в Заявці і в загальному розмірі складає 3 400,00 Євро по курсу НБУ на день розмитнення.

Як вбачається з відмітки Волинської митниці ДФС на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) б/н від 05.09.2017, датою розмитнення вантажу є 11.09.2017. При цьому, за офіційним курсом Національного банку України станом на 11.09.2017 1,00 Євро дорівнювало 31,443995 грн., що підтверджується інформацією, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного банку України за адресою https://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily.

Відтак, за перерахунком суду, вартість наданих позивачем відповідачу послуг у гривні становить 106 909,58 грн. (3 400 Євро х 31,443995 грн.).

Згідно із ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Договору та п. 23 Заявки оплата послуг перевізника проводиться експедитором на підстав оформлених належним чином наступних документів наданих експедитору протягом 10 днів після завершення перевезення: оригіналу ТТН або міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) з відміткою вантажоодержувача, зазначеного в накладній, про отримання вантажу без претензій, договору, рахунку, акту наданих послуг, а також податкової накладної в електронному вигляді, зареєстрованої в ЄРПН, через програму обміну податковими накладними.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем було з супровідним листом направлено 22.09.2017 відповідачу на адресу місцезнаходження оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) б/н від 05.09.2017, Договір, рахунок №152 від 13.09.2017, акт надання послуг №152 від 13.09.2017 та Заявку, що підтверджується описом вкладення в цінний лист 22.09.2017 та фіскальним чеком №9174 від 22.09.2017.

Отже, з огляду на викладене та враховуючи визначені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України №958 від 28.11.2013, строки пересилання письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) між обласними центрами України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого грошового зобов'язання з оплати наданих за Договором та Заявкою послуг.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача коштів за надані послуги по перевезенню вантажу. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ "Фірма "Леон" обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Отже, з урахуванням наведеного відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за Договором та Заявкою вартість наданих послуг з перевезення у визначений строк не виконав, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 106 909,58 грн.

З огляду на наведене та зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Іскра-Транс-Логістик" про стягнення з ТОВ "Фірма "Леон" заборгованості у розмірі 105 565,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

У відповідності до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 86, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Леон" (04119, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 83; ідентифікаційний код 35774241) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іскра-Транс-Логістик" (79066, Львівська обл., м. Львів, вул. Вулецька, буд. 14; ідентифікаційний код 41034550) заборгованість у розмірі 105 565 (сто п'ять тисяч п'ятсот шістдесят п'ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят два) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.02.2018.

Суддя Р.В. Бойко