РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2018Справа № 910/22581/17

Господарський суд міста Києва у складі судді Якименко М.М., при секретарі судового засідання Мартинюк М.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33)

до Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "КРАЇНА" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 29-А)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" (02092, м. Київ, вул. О.Довбуша, буд. 37)

про стягнення 285 000,00 грн.

За участю сторін:

від позивача: Храмов Я.М. - за довіреністю №6 від 01.01.2018 року;

від відповідача: Алієва О.Ю. - за довіреністю №430 від 31.08.2017 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.12.2017 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" до Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "КРАЇНА" про стягнення 285 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем обов'язку з виплати страхового відшкодування за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора №УА116350 від 30.09.2015 року, укладеного між відповідачем - Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "КРАЇНА" та страхувальником Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" за завдані внаслідок втрати вантажу збитки у розмірі 285 000, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 порушено провадження у справі № 910/22581/17, розгляд справи призначено на 07.02.2018, а також залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрне логістичне партнерство" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 N2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", яким зокрема, Господарський процесуальний кодекс України викладений в новій редакції.

Пунктом 9 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 N2147VІІІ, чинної з 15.12.2017, передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, оскільки провадження у справі №910/22581/17 було порушене до набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, суд здійснює розгляд даної справи за правилами, які діють після набрання чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.01.2018 року постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи зі стадії відкриття провадження у справі, судове засідання (розгляд справи по суті) призначено на 07.02.2018 року.

В судовому засіданні 07.02.2018 року оголошено перерву до 20.02.2018 року.

В судове засідання 20.02.2018 року представник третьої особи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 20.02.2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд в їх задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 20.02.2018 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.12.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сингента» (далі по тексту - ТОВ «Сингента») та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕМ Транс» укладено договір №EMTR-11.12.13 про перевезення вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого ТОВ «Сингента» виступає Замовником, а ТОВ «ЕМ Транс» Виконавцем.

Згідно з предметом Договору Сторони домовилися, що в порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі, виконавець зобов'язується надати послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом, а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконавцем надані послуги. Для надання послуг, виконавець має право залучати третіх осіб, при цьому він залишається відповідальним перед замовником за порушення договору вказаними третіми особами в повному обсязі.

Додатково угодою №5 від 22.12.2015 року до Договору №EMTR-11.12.13 про перевезення вантажів автомобільним транспортом 11.12.2013 року внесено зміни, згідно яких ТОВ «ЕМ Транс» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аграрне логістичне партнерство» (далі по тексту - ТОВ «Аграрне логістичне партнерство», третя особа).

Згідно ч.1 ст. 932 ЦК України експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язки інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 932 ЦК України у разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

Згідно ч.3 ст. 14 Закону України «Про транспортно-експедиційну діяльність» експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, залучених ним до виконання договору транспортного експедирування, у тому ж порядку, як і за власні дії.

Відповідно до замовлення на транспортування вантажу від 01.02.2016 року та товарно-транспортної накладної №8Е455241 від 08.02.2016р., вантаж (насіння соняшника) було прийнято для перевезення залученими ТОВ «Аграрне логістичне партнерство» третіми особами ПП «Вітокс Транс» та ФОП ОСОБА_3, водій ОСОБА_4, автомобіль «Renault» держаний номер НОМЕР_1 і напівпричеп НОМЕР_2.

Таким чинок, третя особа несе відповідальність за дії перевізників ПП «Вітокс Транс» та ФОП ОСОБА_3, .а так як дані перевізники несуть відповідальність за втрату вантажу, відповідно відповідальною особою за втрату вантажу є Третя особа.

Після завантаження (насіння соняшника), автомобіль «Renault» держаний номер НОМЕР_1 і напівпричеп НОМЕР_2 зник та до місця розвантаження не прибув відповідно, даний факт підтверджується витягом з кримінального провадження №0001414, відкритого за ст. 185 ч. 1 КК України.

Відповідно до видаткових накладних № від 08.02.2016 року, № від 08.02.2016 року та № від 08.02.2016 року, товарно-транспортної накладної №8Е455241 від 08.02.2016 року та з урахуванням листа №557/16 від 29.07.2016 року загальна вартість вантажу, який було завантажено на автомобіль «Renault» держаний номер НОМЕР_1 і напівпричеп НОМЕР_2 та втрачено, склала 7 353 045,89 грн.

30.09.2015 року між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (далі по тексту - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», позивач) та ТОВ «Сингента» укладено Договір страхування №300211789.15 (далі по тексту - Договір страхування №300211789.15), за умовами якого вантаж, який належить ТОВ «Сингента» застрахований ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» втрату вантажу визнало страховим випадком та виплатило ТОВ «Сингента» страхове відшкодування у розмірі 7 221 940,89 грн. вирахувавши суму франшизи у розмірі 131 105,00 грн., що підтверджується страховим актом №364811 та платіжним доручення №5888 від 06.09.2016 року на суму 7 221 940,89 грн.

30.09.2015 року між ТОВ «Аграрне логістичне партнерство» (страхувальник) та Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "КРАЇНА" (далі по тексту - відповідач, ПАТ "Страхова компанія "КРАЇНА", страховик) укладено Договір добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора №УА116350 (далі по тексту - Договір страхування №УА116350), за умовою якого (п.2.3.1.) застраховано настання відповідальності ТОВ «Аграрне логістичне партнерство» внаслідок пошкодження, знищення, втрати, в тому числі крадіжки, або недостачі вантажу під час перевезення за умовами договору про експедирування.

Відповідно до п.4.4. Договору страхування №УА116350 в межах страхової суми встановлюються ліміти відповідальності: відповідальність за вантаж по одній страховій події 300 000,00 гривень.

Згідно п.5.1. Договору страхування №УА116350 безумовна франшиза по кожній страховій події становить 15 000,00 гривень.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 07.08.2017 року по справі №902/118/17 (за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРАРНЕ ЛОГІСТИЧНЕ ПАРТНЕРСТВО" до Приватного підприємства «ВІТОКС-ТРАНС» про стягнення 131105 грн.), яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного Господарського суду від 07.08.2017 року, встановлено факт не виконання ТОВ «Аграрне логістичне партнерство» умов Договору №EMTR-11.12.13 про перевезення вантажів автомобільним транспортом та втрату вантажу на суму 7 353 045,89 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 10.25 Договору страхування №УА116350 виплата страхового відшкодування здійснюється потерпілим третім особам, їх законним представникам, правонаступникам або спадкоємцям за законом.

Згідно п. 10.27 Договору страхування №УА116350 виплата страхового відшкодування здійснюється через касу страховика, поштовим переказом або на рахунок потерпілої третьої особи.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією №3128 від 01.11.2016 року про сплату суми виплачено страхового відшкодування в розмірі 7 221 940,89 грн., однак дана претензія не була задоволена Відповідачем.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що в зв'язку з тим, що відповідальною особою за втрату вантажу є ТОВ "Аграрне логістичне партнерство", цивільно-правова відповідальність якого застрахована Відповідачем за договором страхування №УА116350, а тому саме Відповідач має відшкодувати завдані Позивачу збитки, як страховику ТОВ «Сингента», пов'язані з втратою вантажу та сплатити в порядку регресу страхове відшкодування відповідно до лімітів передбачених п.4.4. та 5.1. Договору страхування №УА116350.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Договір укладений між відповідачем та ТОВ "Аграрне логістичне партнерство", як страхувальником, за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору страхування №300211789.15.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Суд звертає увагу, що ліміт відповідальності відповідача передбачено п.4.4. та 5.1. Договору страхування №УА116350, зокрема: відповідальність за вантаж по одній страховій події 300 000,00 гривень, а безумовна франшиза по кожній страховій події становить 15 000,00 гривень. Таким чином ліміт відповідальності відповідача становить 285 000,00 грн. (300 000,00 грн. - 15 000,00 грн. = 285 000,00 грн.).

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (ст. 9 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 285 000,00 грн. (відшкодування шкоди), нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 73-80, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства " Страхова компанія "КРАЇНА" (04176, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИКІВ, будинок 29А; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 33; ) 285 000 (двісті вісімдесят п'ять тисяч) грн. 00 коп. - відшкодування шкоди, 4 275 (чотири тисячі двісті сімдесят п'ять) грн. 00 коп. - судового збору

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 28.02.2018 року.