ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Справа № 922/2980/17

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Камишевої Л.М., судді Лакізи В.В.,

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.,

за участю представників сторін:

від позивача адвокат ОСОБА_1 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.09.2014 №25) на підставі ордера від 12.02.2018 №001/18;

від відповідача ОСОБА_2 на підставі довіреності від 09.01.2017;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД», вул. Гагаріна, буд. 29, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700,

на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 (суддя Хотенець П.В.), ухвалене у м. Харкові об 11год. 32 хв., повний текст якого складений 17.11.2017,

у справі №922/2980/17

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД», вул. Гагаріна, буд. 29, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС-АМП», пров. Троїцький, буд. 8, м. Харків, 61003,

про стягнення 72190,64грн.,

ВСТАНОВИЛА:

31.08.2017 ТОВ «ПЛАСТМЕД» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «ФЕНІКС-АМП» про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619 у сумі 72190,64грн., з яких 69948,00грн. основний борг, 2043,55- пеня, 199,09грн. - 3% річних (а.с.4-7).

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі 922/2980/17 у задоволенні позову відмовлено; стягнуто з ТОВ «ПЛАСТМЕД» на користь ТОВ «ФЕНІКС-АМП» 3000грн. витрат на послуги адвоката (а.с.89-94).

Рішення суду з посиланням на статті 1, 179, 180, 181, 189, 257, 265, 267 ГК України, статті 251, 530, 638, 642, 644 ЦК України мотивовано тим, що: по-перше, поставка товару здійснена не на виконання умов договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619, оскільки між сторонами за договором не було узгоджено ціну продукції на підставі протоколу погодження цін на продукцію та не було складено специфікацію з визначенням терміну поставки кожної окремої партії товару, тобто строк поставки договором не узгоджений, а видаткова накладна від 10.05.2017 не містить посилання на цей договір; по-друге, видаткова накладна від 10.05.2017 №РН-0000228 підтверджує виключно факт передачі товару від позивача до відповідача, який ним частково оплачений і вартість якого визначена на основі обєктивної ціни на цей товар. Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами спору склались правовідносини купівлі-продажу товару, що свідчить про недоведеність ТОВ «ПЛАСТМЕД» поставки товару саме на виконання умов договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619. Також, місцевий господарський суд вказав, що заявлена відповідачем до стягнення сума витрат на послуги адвоката не є пропорційною наданим послугам, оскільки спір, що виник між сторонами, не є складним та не потребує вивчення великої кількості документів та судової практики, у звязку з чим дійшов висновку вважати достатньою та співрозмірною щодо наданих послуг оплату адвокату в сумі 3000грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД» з рішенням місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з ТОВ «ФЕНІКС-АМП» на користь ТОВ «ПЛАСТМЕД» 72190,64грн., з яких: 69948,00грн. - основний борг, 2043,55грн. пеня, 199,09грн. 3% річних (а.с.103-110).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що факт здійснення поставки, тобто прийняття партії продукції підтверджений підписом та печаткою ТОВ «ФЕНІКС-АМП» на видатковій накладній та не заперечувалось ним під час розгляду справи судом першої інстанції. При цьому, прийнято товар за узгодженою сторонами ціною та за відсутності заперечень відповідача щодо ціни та строку поставки. Також вказує на те, що факт поставки продукції підтверджується рахунком-фактурою від 10.05.2017 №СФ-0000229, видатковою накладною від 10.05.2017 №РН-0000228 та частково здійсненими оплатами 22.05.2017 та 01.09.2017. Крім того, зазначає, що предмет поставки, визначений у договорі з розміщення обладнання від 19.06.2012 №120619, ідентичний тому, що визначений у видатковій накладній від 18.04.2017 №РН-0000192 та рахунку-фактурі від 18.04.2017 №СФ-0000193, який був прийнятий та оплачений відповідачем у повному обсязі без будь-яких зауважень стосовно "юридичної нікчемності" договірних правовідносин або відсутності домовленості сторін стосовно ціни та строку поставки. Позивач вважає, що місцевий господрський суд дійшов хибного висновку щодо недоведення позивачем факту поставки товару за договором, вказуючи, що між сторонами склалися правовідносини купівлі-продажу, оскільки не прийнято до уваги минулі відносини сторін за цим договором. Позивач вважає, що позиція суду першої інстанції щодо безпідставності позову у звязку з непогодженням строку оплати суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки виконання грошових зобовязань відповідно до статті 692 ЦК України не можуть ставитися в залежність від звернення кредитора до боржника з вимогою в порядку частини 2 статті 530 ЦК України. Крім того, позивач вказує на те, що висновок суду про те, що відповідач самостійно визначив вартість поставленої партії товару на основі обєктивної ціни на продукцію, прямо суперечить фактичним обставинам справи, оскільки ТОВ «ПЛАСТМЕД» вже здійснював поставку цих же позицій відповідачу 18.04.2017, яку він прийняв та оплатив у повному обсязі 16.05.2017 без зауважень щодо невідповідності ціни продукції обєктивній ціні. Позивач стверджує, що періодичне здійснення часткової оплати заборгованості за договором свідчить про визнання відповідачем своїх зобовязань.

09.01.2018 ТОВ «ФЕНІКС-АМП» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому воно заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 - без змін з підстав дотримання судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що сторонами спору у договорі від 19.06.2012 №120619 погоджено порядок досягнення домовленості щодо умов поставки кожної окремої партії продукції. Так, ціна, комплектність, кількість, термін поставки партії продукції узгоджується сторонами завчасно шляхом підписання специфікації та протоколу погодження ціни. Також, вказує на те, що у п.1.2 договору від 19.06.2012 №120619 визначено, що продукція, яка підлягає виробництву за цим договором, є «Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП», який є виробом медичного призначення, а в тексті видаткової накладної від 10.05.2017 №РН-0000228 визначено продукцію: «Комплект магістралей вик.2 (нестерильні)» у кількості 500шт. та «Комплект магістралей вик.4 (нестерильні)» у кількості 208шт., а отже товар не є ідентичним. Крім того, на думку відповідача, за умови неукладення договору внаслідок непогодження такої істотної умови, як ціна, у покупця не виникає обовязку по сплаті вартості продукції, оскільки її ціна не визначена (а.с.145-150).

У додаткових поясненнях до відзиву від 16.02.2018 відповідач зазначає, що відповідно до рахунку-фактури від 10.05.2017 №СФ-0000229 ТОВ «ПЛАСТМЕД» поставило ТОВ «ФЕНІКС-АМП» продукцію, а саме: «Комплект магістралей (нестерильні)» у кількості 500шт. за ціною 100грн. за одиницю» на загальну суму 50000грн., а також «Комплект магістралей (нестерильні)» у кількості 208шт. за ціною 120грн. за одиницю, на загальну суму 24960грн. При цьому вказаний рахунок-фактура не містить жодного посилання на договір від 19.06.2012 №120619, а у графі «замовлення» вказано, що продукція поставлена «без замовлення». Крім того, зазначає, що між ТОВ «ФЕНІКС-АМП» та ДП «Радма» укладений договір на виконання робіт по радіаційній стерилізації «Комплект магістралей для апарату аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП», оскільки ТОВ «ПЛАСТМЕД» відмовився стерилізувати продукцію за власний рахунок. Також вказує на те, що на підставі повідомлення відповідача про необхідність закупівлі продукції у кількості 500шт. та 208 шт. без погодження строків та ціни поставки, позивач відвантажив товар ДП «Радма», та після виконання робіт по стерилізації продукція була передана перевізнику та доставлена на склад відповідача. ТОВ «ФЕНІКС-АМП» вважає, що оскільки у відповідності до вимог п.12.5 договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619 зміни до договору передбачені шляхом укладання додаткових угод, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками, а за умовами договору могла бути поставлена виключно стерильна продукція, то відповідна спірна поставка здійснена не на виконання умов цього договору.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги та просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу. При цьому підтвердив факт отримання продукції за видатковою накладною від 10.05.2017 №РН-0000228 та часткову його оплату. Однак зазначив, що ця поставка товару здійснена не на підставі договору від 19.06.2012 №120619 з розміщення виробництва, а також без узгодження ціни та строків оплати.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.06.2012 між ТОВ «ФЕНІКС-АМП» (замовником) та ТОВ «ПЛАСТМЕД» (виробником) укладений договір розміщення виробництва №120619, п. 1.1 якого встановлено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник розміщує на виробничих площах виробника замовлення на виготовлення продукції, що зазначена в п.1.2 договору, в порядку та на умовах цього договору, а замовник зобовязується приймати та оплачувати виготовлений в порядку та на умовах цього договору.

Згідно з п. 1.2 даного договору продукція, що підлягає виробництву за цим договором, є «Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП». «Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП» є виробом медичного призначення та звільняється від оподаткування ПДВ.

Пунктом 2.1 цього договору встановлено, що замовник до початку виробництва передає виробнику, а виробник підтверджує прийняття наступних документів:

- врахований примірник зареєстрованих в установленому порядку технічних умов ТУ У 33.1-1:2010 -"Комплект магістралей апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП";

- засвідчену копію Свідоцтва про державну реєстрацію Комплекту магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" ("КМААУ "ФЕНІКС-АМП");

- копію патенту на корисну модель №50184 комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" від 25.05.2010;

- за згодою сторін - інші документи, необхідні для виготовлення продукції;

- після отримання першої (дослідної) партії продукції замовник проводить кваліфікаційні випробування та надає виробникові завірений висновок санітарно-гігієнічної експертизи про можливість використання продукції в медичній практиці.

У пункті 2.3 цього договору встановлено, що виробник має право використовувати технічну та іншу документацію, отриману від замовника згідно п. 2.1 цього договору, лише для виготовлення продукції за замовленнями та для замовника.

Варіанти комплектності запропонованої до виробництва продукції узгоджуються додатковою угодою №1 до цього договору. Комплектність, кількість та термін поставки кожної партії товару продукції підтверджуються узгодженими специфікаціями, які є обовязковими додатками до цього договору (п.2.4, 2.5 договору).

Відповідно до п.п.4.1, 4.4 вартість продукції за цим договором є договірною і визначається на підставі Протоколів погодження ціни на продукцію, підписаних сторонами. Порядок оплати оговорюється сторонами у додаткових угодах (специфікаціях) окремо за кожну партію, але попередня оплата не може бути менше ніж 50% від суми замовлення та здійснюється не пізніше ніж за три дні до терміну відвантаження, вказаному у специфікації.

Пунктом 6.2 даного договору визначено, що за порушення строків проведення розрахунків за продукцію замовник зобовязується сплатити виробнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення.

Згідно із п.6.5 цього договору за порушення вимог технічних умов під час виготовлення продукції, в тому числі (але не обмежуючись) вимог щодо стерильності продукції відповідальність, передбачену чинним законодавством України, в повному обсязі несе виробник самостійно.

У розділі 11 цього договору встановлено, що корисна модель Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП» є обєктом права інтелектуальної власності, яке захищається патентом на корисну модель від 25.05.2010 №50184. Виробник не набуває прав інтелектуальної власності на корисну модель Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП» у звязку з укладенням та/або виконанням цього договору. Виробник не має права використовувати захищені патентом рішення для виготовлення і виконання інших робіт та/або виробництва іншої продукції для себе та/або для третіх осіб. За порушення прав інтелектуальної власності замовника та/або третіх осіб виробник несе відповідальність, що передбачена чинним законодавством.

У додатковій угоді від 19.06.2012 до договору №120619 сторони дійшли згоди, що згідно з п.2.4 договору виробник виготовляє продукцію в двох виконаннях. В обох виконаннях до комплекту постачання за цим договором не входить пластикова одноразова кювета УФОК (п.1.5. ТУУ 33.1-1:2011).

Виконання 1- складання виробу провести наступним чином:

1.Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси виконати згідно зі схемою, відображеною на малюнку 1 (додаток 1). 2. Контейнер для збору плазми виконати згідно із схемою, відображеною на малюнку 4 (додаток 2). 3. Пакування комплекту в поліетиленові пакети виконати наступним чином: 3.1 Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси пакується в окремий пакет, наклейка не потрібна. 3.2. Контейнер для збору плазми упаковується разом із гілкою відведення плазми, наклейка не потрібна. В загальний пакет вкладається основний паперовий вкладиш.

Виконання 2 складання виробу провести наступним чином:

1. Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси виконати згідно із схемою, відображеною на малюнку 1 (додаток 3). 2. Магістраль відведення плазми мал. 2 (додаток 2) виконати без трійника (4), трубки сполучної (2), та затискувача 3 нерегульованого, що знаходиться в сполучній трубці. 3. Магістраль повернення сорбованої плазми не потрібна. 4.Контейнер для збору плазми виконати згідно із схемою, відображеною на мал. 4 (додаток 2). 5. Перехідники для сорбентів та магістраль повернення сорбованої плазми в цьому варіанті виконання не потрібні. 6. Пакування комплекту в поліетиленові пакети здійснюється аналогічно з першим виконанням (а.с.29-32).

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД» згідно видаткової накладної від 10.05.2017 №РН-0000228 передано, а ТОВ «ФЕНІКС-АМП» прийнято у власність комплект магістралей (нестерильні) у кількості 500шт. за ціною 100грн. за 1 шт. та комплект магістралей (нестерильні) у кількості 208шт. за ціною 120грн. за 1 шт. в загальному розмірі 89952грн., у тому числі ПДВ 14992грн. У вказаній накладній, зокрема, зазначено замовлення - рахунок-фактура №СФ-0000229 від 10.05.2017 (а.с.14).

У рахунку-фактурі від 10.05.2017 №СФ-0000229, наданому відповідачем, визначено: « Постачальник ТОВ «Пластмед»; Одержувач, платник ТОВ «ФЕНІКС-АМП»; замовлення без замовлення; назву товару комплект магістралей (нестерильні), кількість - 500шт., ціна - 100грн. сума без ПДВ- 50000,00грн.; назва - комплект магістралей (нестерильні), кількість - 208шт., ціна -120грн., сума без ПДВ - 24960,00грн. Всього з ПДВ -89952,00грн. (а.с.205).

Факт отримання вказаної продукції підтверджується відповідачем, що відображено у додаткових поясненнях від 16.02.2018 до відзиву на апеляційну скаргу, а також підтверджено представником відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідач оплату за одержану продукцію здійснив частково, 22.05.2017р. - у сумі 20004,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.05.2017 №189 та довідкою ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (а.с.51, 80), у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 69948,00грн.

31.08.2017 ТОВ «ПЛАСТМЕД» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «ФЕНІКС-АМП» про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619, у сумі 72190,64грн., з яких 69948,00грн. основний борг, 2043,55грн.- пеня, 199,09грн. - 3% річних (а.с.4-21). В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між позивачем та відповідачем укладений договір на розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619, на виконання умов якого відповідачеві згідно видаткової накладної від 10.05.2017 №РН-0000228 поставлено продукцію - «Комплекти магістралей (нестерильні)» загальною вартістю 89952,00грн., яка оплачена частково у сумі 20004,00грн.

01.09.2017 відповідачем здійснено оплату на суму 15000грн., що підтверджується платіжним дорученням від 01.09.2017 №248 та довідкою ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (а.с.52,80).

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище (а.с.89-94).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла на підставі договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619 та видаткової накладної від 10.05.2017 №СФ-0000229.

Спірні правовідносини сторін виникли з виконання договору від 19.06.2012 про розміщення виробництва №120619, регулюються умовами цього договору, нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України.

Відповідно до частини 2 статті 2 ГК України особливості регулювання майнових відносин суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобовязань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

За приписами статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 180 ГК України передбачає, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У пункті 1.1 договору з розміщення виробництва №120619 визначено, що замовник (ТОВ «ФЕНІКС-АМП») розміщує на виробничих площадках виробника (ТОВ «ФЕНІКС-АМП») замовлення на виготовлення продукції, що зазначена в п.1.2 договору, в порядку та на умовах цього договору, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виготовлений в порядку та на умовах цього договору.

Отже, предметом договору є виготовлення продукції, визначеної у пункті 1.2 договору, а саме: «Комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний «ФЕНІКС-АМП» та передача її замовнику.

У пункті 2.1 цього договору встановлено, що замовник до початку виробництва передає виробнику, а виробник підтверджує прийняття наступних документів: врахований примірник зареєстрованих в установленому порядку технічних умов ТУ У 33.1-1:2010 - "Комплект магістралей апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП"; засвідчену копію Свідоцтва про державну реєстрацію Комплекту магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" ("КМААУ "ФЕНІКС-АМП"); копію патенту на корисну модель №50184 комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" від 25.05.2010; за згодою сторін - інші документи, необхідні для виготовлення продукції.

У пункті 2.3 цього договору встановлено, що виробник має право використовувати технічну та іншу документацію, отриману від замовника згідно п. 2.1 цього договору лише для виготовлення продукції за замовленнями та для замовника.

Відповідно до статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Зі змісту умов договору вбачається, що договір, укладений між сторонами спору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619, за своєю правовою природою є договором підряду, оскільки ТОВ «ПЛАСТМЕД» зобовязується на свій ризик виконати роботи з виготовлення продукції КМААУ «ФЕНІКС-АМП», а замовник ТОВ «ФЕНІКС-АМП» - прийняти виготовлену продукцію та здійснити оплату на умовах, визначених договором.

За таких обставин, місцевий господарський суд при прийнятті рішення помилково застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, що регулюють правовідносини, які виникли на підставі договору поставки.

Крім того, зі змісту умов договору вбачається, що ТОВ ФЕНІКС - АМП є субєктом права інтелектуальної власності відповідно до приписів статті 461 ЦК України, оскільки є власником патенту на корисну модель №50184 комплект магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" від 25.05.2010.

Відповідно до статі 465 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок є: право на використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка; виключне право дозволяти використання винаходу, корисної моделі, промислового зразка (видавати ліцензії); виключне право перешкоджати неправомірному використанню винаходу, корисної моделі, промислового зразка, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права інтелектуальної власності на винахід, корисну модель, промисловий зразок належать володільцю відповідного патенту, якщо інше не встановлено договором чи законом.

У додатку до наказу Міністерства охорони здоровя від 30.12.2013 №1812 Перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення ТОВ ФЕНІКС - АМП визначено заявником та виробником комплектів магістралей для апаратного аферезу універсальний Фенікс-АМП.

З наведеного в сукупності вбачається, що продукція, що виготовляється за договором з розміщення виробництва, є об'єктом права інтелектуальної власності замовника та може бути виготовлена лише для та на замовлення ТОВ ФЕНІКС - АПМ та за умовами вказаного договору не може бути поставлена будь-якій іншій особі.

Крім того, ця продукція не може бути виготовлена без документів, визначених у п. 2.1 договору з розміщення виробництва від 19.06.2012.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що у додатковій угоді від 19.06.2012 до договору №120619 сторони дійшли згоди, що згідно з п.2.4 договору виробник виготовляє продукцію в двох виконаннях. В обох виконаннях до комплекту постачання за цим договором не входить пластикова одноразова кювета УФОК (п.1.5 ТУУ 33.1-1:2011).

Виконання 1- складання виробу провести наступним чином: 1.Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси виконати згідно зі схемою, відображеною на малюнку 1 (додаток 1). 2. Контейнер для збору плазми виконати згідно із схемою, відображеною на малюнку 4 (додаток 2). 3. Пакування комплекту в поліетиленові пакети виконати наступним чином: 3.1 Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси пакується в окремий пакет, наклейка не потрібна. 3.2. Контейнер для збору плазми упаковується разом із гілкою відведення плазми, наклейка не потрібна. В загальний пакет вкладається основний паперовий вкладиш. Виконання 2 складання виробу провести наступним чином: 1. Магістраль забору крові і повернення еритроцитарної маси виконати згідно із схемою, відображеною на малюнку 1 (додаток 3). 2. Магістраль відведення плазми мал. 2 (додаток 2) виконати без трійника (4), трубки сполучної (2), та затискувача 3 нерегульованого, що знаходиться в сполучній трубці. 3. Магістраль повернення сорбованої плазми не потрібна. 4.Контейнер для збору плазми виконати згідно із схемою, відображеною на мал. 4 (додаток 2). 5. Перехідники для сорбентів та магістраль повернення сорбованої плазми в цьому варіанті виконання не потрібні. 6. Пакування комплекту в поліетиленові пакети здійснюється аналогічно з першим виконанням (а.с.29-32).

Зі змісту цієї додаткової угоди, яка підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками, не вбачається, що Комплекти магістралей для апаратного аферезу універсальний "ФЕНІКС-АМП" мають бути стерильними.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідач вказує на невідповідність продукції, визначеної у договорі з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619, тій, що зазначена у накладній від 10.05.2017 №РН-000028, оскільки вона нестерильна, тоді як згідно умов договору (п.3.1, п.6.5) поставляється стерильна продукція.

Суд апеляційної інстанції відхиляє вказаний довід за необгрунтованістю, з наступних підстав: по-перше, у пункті 6.5 договору від 19.06.2012 №120619 встановлено відповідальність за порушення ТУ під час виготовлення продукції, в тому числі (але на обмежуючись) вимог стерильності, що свідчить про право замовника не приймати нестерильну продукцію або виставити претензії щодо її якості; по-друге, у додатковій угоді до договору визначений склад продукції, що має бути виготовлена, у якій не зазначено, що вона має бути стерильною; по-третє, технічні умови 33.1-3645536-001:2011, визначені у п. 3.1 договору від 19.06.2012 №120619, відсутні в матеріалах справи та у вільному доступі у мережі Інтернет, а отже встановити технічні характеристики КМААУ ФЕНІКС-АМП судом апеляційної інстанції не видається за можливе, що свідчить про недоведеність доводів відповідача, оскільки обовязок доказування за вимогами ГПК України покладений саме на сторін спору.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що сторони у судовому засіданні апеляційної інстанції зазначили про відсутність між сторонами спору будь-яких інших правовідносин, на підставі яких позивач мав право виготовляти продукцію, право інтелектуальної власності на яку належить відповідачеві.

За таких обставин, продукція, визначена у видатковій накладній від 10.05.2017 №РН-000028, відповідає предмету договору від 10.05.2017 №РН-000028 та не могла бути виготовлена та поставлена поза межами цього договору.

Враховуючи вищевикладене, сам лише факт відсутності у видатковій накладній від 10.05.2017 №РН-000028 посилання на договір не може свідчити про те, що передача продукції здійснена не на виконання умов договору з розміщення виробництва від 10.05.2017 №РН-000028.

Відповідач в судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердив факт отримання продукції за видатковою накладною від 10.05.2017 №РН-000028. Однак, при цьому з посиланням на п.п.4.1, 4.4 договору від 19.06.2012 №120619 зазначав, що ціна, комплектність, кількість, термін поставки партії продукції узгоджується сторонами завчасно шляхом підписання специфікації та протоколу погодження ціни, чого не було здійснено сторонами, а тому поставка здійснена не на виконання умов договору.

Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи відповідача необґрунтованими з наступних підстав.

Частинами 1, 4 статті 632 ЦК України встановлено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Відповідно до п.п.4.1, 4.4 договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120619 вартість продукції за цим договором є договірною і визначається на підставі протоколів погодження цін на продукцію, підписаних сторонами. Протоколи погодження ціни мають юридичну силу та є обовязковими для виконання сторонами тільки за умови їх погодження замовником шляхом підписання уповноваженою особою замовника та скріплення печаткою замовника. Протоколи погодження цін є додатками до договору та невідємними його частинами.

За приписами частини 1 статі 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами відповідача про те, що ціна продукції за умовами договору визначається на підставі протоколів погодження цін. Однак, визначення ціни у видатковій накладній від 10.05.2017 №РН-000028, яка підписана представником відповідача та скріплена його печаткою, свідчить про згоду замовника отримати продукцію саме за ціною, визначеною у цій накладній, тобто про погодження ціни. Відсутність окремого документа з назвою Протокол узгодження ціни не може бути доказом недосягнення між сторонами згоди щодо ціни продукції.

Згідно із статтею 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 839 ЦК України підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Підрядник відповідає за неналежну якість наданих ним матеріалу і устаткування, а також за надання матеріалу або устаткування, обтяженого правами третіх осіб.

Факт отримання продукції відповідачем свідчить про відсутність необхідності визначення строків виготовлення продукції, оскільки вона вже виготовлена та прийнята відповідачем.

Крім того, слід зазначити, що за відсутності потреби у виготовленій продукції чи незгоди з ціною, визначеною у накладній, відповідач не був позбавлений права відмовитись у її прийнятті. Тоді як факт прийняття продукції, визначеної у накладній, яка містить інформацію щодо ціни однієї одиниці виробу, сум без ПДВ та з ПДВ, а також загальну вартість цієї продукції, свідчить лише про досягнення між сторонами згоди щодо ціни продукції, строків її отримання, кількості та асортименту.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статей 692, 854 ЦК України; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з ч. 1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», вимоги якої кореспондуються з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З матеріалів справи вбачається, що видаткова накладна від 10.05.2017 №РН-000028 містить всі необхідні реквізити, визначені ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Факт її підписання уповноваженою особою неодноразово підтверджений відповідачем, у тому числі його представником у судовому засіданні апеляційної інстанції, а тому дані обставини в силу приписів статті 75 ГПК мають приюдиційне значення та не підлягають доказуванню та є належним та допустимим доказом в підтвердження факту отримання товарно-матеріальних цінностей відповідачем.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що підтвердженням правовідношення, за яким позивач передав товар відповідачу у власність, є документи, які оформлюють рух товарно - матеріальних цінностей (видаткова накладна), і відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дані документи підтверджують факт здійснення господарської операції, що створило у відповідача зобов'язання оплатити прийнятий товар (в силу частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України) за ціною, яка була зафіксована у первинних бухгалтерських документах.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ ФЕНІКС - АМП отримало продукцію від ТОВ ПЛАСТМЕД за видатковою накладною від 10.06.2017 №РН-000028 саме на виконання умов договору від 19.06.2012 №120619, однак без узгодження строку її оплати, а тому строк оплати визначається відповідно до вимог статті 854 ЦК України, тобто відповідач зобовязаний був здійснити оплату 11.06.2017.

Проте, ТОВ ФЕНІКС - АМП оплату за одержаний товар здійснив частково, у сумі 20004,00грн., що підтверджується платіжним дорученням від 22.05.2017 №189 (а.с.51), а отже станом на момент звернення позивача до суду борг відповідача становив 69948,00грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем сплачено ще частину боргу у сумі 15000,00грн., про що свідчить платіжне доручення від 01.09.2017 (а.с.52) та банківська виписка, а також підтверджено представниками сторін в судовому засіданні.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 231ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Слід зазначити, що господарський суд закриває провадження у справі у звязку з відсутністю предмету спору (п.2 ч.1 ст.231ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмету спору (наприклад сплати суми боргу, знищення спірного майна тощо), якщо у звязку з цим не залишилось неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існувати в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у розмірі 54948,00грн., в частині стягнення 15000,00грн. провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 договору з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120691 визначено, що за порушення строків проведення розрахунків за продукцію замовник зобовязується сплатити виробнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем грошового зобовязання позивачем правомірно нараховано пеню за прострочення грошових зобовязань за період з 11.05.2017 по 20.05.2017 та з 21.05.2017 по 29.08.2017 з урахуванням здійснених часткових оплат у розмірі 2043,55грн.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення відповідачем сплати грошового зобовязання за договором з розміщення виробництва від 19.06.2012 №120691, позивачем правомірно здійснено нарахування 3% річних у розмірі 199,09грн. за період з травня 11.05.2017 по 29.08.2017 з урахуванням часткової оплати.

Відповідно до статті 75 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (76 ГПК України).

Згідно із статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ПЛАСТМЕД» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 слід скасувати через невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції обставинам справи, що мають значення для справи, та у звязку з порушенням норм матеріального права, і прийняти нове рішення про задоволення позову в частині стягнення з ТОВ «ФЕНІКС-АМП» на користь ТОВ «ПЛАСТМЕД» 54948,00грн. основного боргу, 2043,55грн. пені, 199,09грн. 3% річних та 1600грн. витрат по сплаті судового збору. В частині позовних вимог щодо стягнення 15000,00грн. слід закрити провадження у справі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача - ТОВ «ФЕНІКС-АМП».

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п.2 ч.1 ст.275, п.п.3,4 ч.1 ст.277, ст.ст. 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Харківський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД» задовольнити.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2017 у справі №922/2980/17 скасувати та прийняти нове рішення.

3. Позов задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС-АМП» ( пров. Троїцький, буд. 8, м. Харків, 61003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД» ( вул. Гагаріна, буд. 29, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) 54948,00грн. основного боргу, 2043,55грн. пені, 199,09грн. 3% річних, 1600,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову.

5. В частині позовних вимог щодо стягнення 15000,00грн. боргу закрити провадження у справі.

6.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕНІКС-АМП» ( пров. Троїцький, буд. 8, м. Харків, 61003, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛАСТМЕД» ( вул. Гагаріна, буд. 29, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67700, ) 1760,00грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 26.02.2018.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Камишева

Суддя В.В. Лакіза