ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

28.02.2018м. Дніпро№ 904/776/18

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Назаренко Н.Г., розглянувши заяву:

заявник: Державне підприємство "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро

боржник: Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат", м. Каменське, Дніпропетровська область

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області 26.02.2018 надійшла заява Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат", м. Каменське, Дніпропетровська область заборгованості у сумі 68 616,84 грн., яка складається з 50 640,00 грн. - основного боргу, 9 216,48 грн. - пені, 7 149,59 грн. - інфляційних втрат, 1 610,77 грн. - 3% річних.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Дніпропетровської області.

Водночас, розглянувши заяву та подані Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро докази, суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором.

Заявник посилається на договір підряду №1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.2016, підписаний між Державним підприємством "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" (підрядник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (замовник). За умовами зазначеного договору підрядник приймає на себе здійснення авторського нагляду, а замовник повинен оплатити за виконані роботи в строк та на умовах, зазначених в цьому договорі.

Підрядник виконав умови договору підряду №1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.2016, належним чином, в підтвердження чого надав Акт №2 здачі робіт на здійснення авторського нагляду від 29.12.2016 на суму 50 640,00 грн., який підписаний замовником без зауважень.

Внаслідок несплати замовником за виконані роботи, Державне підприємство "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" звернулось до суду із заявою про видачу наказу про стягнення заборгованості за договором підряду №1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.2016 в розмірі 68 616,84 грн.

Як вбачається з поданої заяви, до складу заявленої суми боргу включено суму основного боргу в розмірі 50 640,00 грн., пеню - 9 216,48 грн., інфляційні втрати - 7 149,59 грн., 3% річних - 1 610,77 грн.

Пеня в розмірі 9 216,48 грн., інфляційні втрати - 7 149,59 грн., 3% річних - 1 610,77 грн., нараховані заявником внаслідок неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" зобов'язань за договором підряду №1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.2016.

Судом встановлено, що вимоги Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" пені у розмірі 9 216,48 грн., інфляційних втрат - 7 149,59 грн. та 3% річних - 1 610,77 грн. не відповідають приписам статті 148 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є заборгованістю за своєю правовою природою з огляду на наступне:

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приймаючи до уваги положення статті 230 Господарського кодексу України пеня та штраф є видами штрафних санкцій, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право, вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Суд звертає увагу, що Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів (у даному випадку договору підряду), інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків.

Зазначені обставини у сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що заява Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про видачу наказу оформлена з порушенням вимог, встановлених п.п.1,3 ч.1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що відповідно до статті 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Тобто, заявник має право повторно звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" заборгованості за договором підряду № 1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.2016.

З урахуванням викладеного, заява Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" заборгованості за договором підряду № 1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.201 в розмірі 68 616,84 грн. з яких: 50 640,00 грн. - сума основного боргу, 9 216,48 грн. - пеня, 7 149,59 грн. - інфляційні втрати, 1 610,77 - 3% річних - задоволенню не підлягає.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України в частині вимог про стягнення з боржника суми основного боргу, пені інфляційних та 3% річних, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" заборгованості за договором підряду № 1/110 АН/16-0723-02 від 11.01.201 в розмірі 68 616,84 грн. з яких: 50 640,00 грн. - сума основного боргу, 9 216,48 грн. - пеня, 7 149,59 грн. - інфляційні втрати, 1 610,77 - 3% річних.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 28.02.2018.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набрала законної сили 28.02.2018 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя ОСОБА_1