РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.02.2018Справа № 910/22963/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Шкорупеєва А.Д., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод"

про стягнення 16 350,88 грн.

За участю представників:

від позивача: Будова Н.М. (довіреність № 563 від 26.10.17)

від відповідача: Зінченко О.І. (довіреність № 5/КЕВРЗ від 27.12.17)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод" про стягнення 16 350,88 грн., з яких 830,08 грн. витрат по заміні колісної пари та 15 520,80 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 35/2014-ЦЮ на модернізацію моторвагонного рухомого складу від 20.02.2014, в частині якісного виконання робіт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2017 відкрито провадження у справі № 910/22963/17, підготовче засідання у справі призначено на 25.01.2018.

24.01.2017 від позивача надійшла довідка про відсутність аналогічного спору.

У судове засідання 25.01.2018 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання 25.01.2018 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

У судовому засіданні 25.01.2018 оголошено про відкладення підготовчого засідання на 20.02.2018 та винесено ухвалу про виклик у підготовче засідання на 20.02.2018 відповідача - Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод".

13.02.2018 від позивача надійшли письмові пояснення по справі щодо розрахунку розміру штрафу та щодо понесених витрат по заміні колісної пари зав. № 780858 на вагоні електропоїзда серії ЕР-9Е № 651-06 згідно акту-рекламації № 16 від 17.03.2017.

20.02.2018 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що 24.04.2017 відповідач здійснив заміну колісної пари зав. № 780858 на нову колісну пару № 084413, про що був складений двосторонній Акт звірки від 31.10.2017, в подальшому при використанні заміненої колісної пари претензій не було, а тому твердження позивача є необґрунтованими. Також відповідач зазначає, що необґрунтованим є розрахунок збитків на витрати по заміні колісної пари, а калькуляція не є підтвердженням фактичних понесених витрат. Відповідач зазначає, що належним чином виконав ремонт колісної пари, а крім того, в подальшому здійснив заміну колісної пари, а позивач прийняв зазначену колісну пару та використовує її у своїй господарській діяльності.

В підготовче судове засідання 20.02.2018 з'явились представники позивача і відповідача та надали суду письмові заяви про надання згоди розпочати розгляд справи по суті в день закінчення підготовчого засідання.

Частиною 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Заслухавши пояснення представників сторін, за результатами підготовчого засідання суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/22963/17 до судового розгляду по суті на той самий день, після закінчення підготовчого судового засідання, про що судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 20.02.2018 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 20.02.2018 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2014 між Приватним акціонерним товариством «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 р.», правонаступником якого є відповідач, як виконавцем, Державною адміністрацією залізничного транспорту України, як замовником та Державним територіально - галузевим об'єднанням «Південно - Західна залізниця», правонаступником якого є позивач, як отримувачем було укладено договір № 35/2014 - ЦЮ на модернізацію моторвагонного рухомого складу (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору, виконавець приймає на себе зобов'язання щодо надання послуг у 2014-2016 роках з модернізації під час капітального ремонту КРП електростанцій серії ЕР9М,Є згідно ТУ 35.2-6-2004 «Електропоїзди серії ЕР9М з наднормативним терміном служби. Капітальний ремонт для продовження терміну служби (КРП) Технічні умови» з повідомленням № 105.12.011.11. про зміну № 1 та «Правилами капітального ремонту КР-1, КР - 2 електропоїздів електросекцій ЕР1, ЕР2в/і, ЕР9в/і» ЦТ - 0113.

Загальні обсяги модернізації МВРС визначені протоколом узгодження кількості одиниць та обсягів виконання модернізації МВРС у 2014 - 2016 роках.

Обсяги та ціни з модернізації МВРС на 2014 рік визначені протоколом узгодження договірної ціни, кількості одиниць та обсягів виконання модернізації МВРС у 2014 році.

Обсяги та ціни модернізації МВРС на 2015 - 2016 роки додатково визначаються окремо та оформлюються додатковою угодою до договору.

29.01.2016, у зв'язку з утворенням Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", між сторонами укладено додаткову угоду № 2 до договору, відповідно до якого замовником за договором виступає Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", а виконавцем - Приватне акціонерне товариство "Київський електровагоноремонтний завод".

Відповідно до умов Додаткової угоди № 2, п. 1.1 договору доповнено наступним абзацом: «Модернізація тягового рухомого складу проводиться для потреб Регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (далі - отримувач).

Згідно п. 6.1 договору, якість наданих виконавцем послуг повинна забезпечувати безвідмовну роботу одиниці модернізованої продукції протягом півтора року з дня підписання акту здачі об'єкту з модернізації в разі безумовного дотримання отримувачем правил експлуатації модернізованої одиниці.

Положеннями п. 6.2 договору встановлено, що гарантії виконавця та якість модернізації визначаються даним договором та «Положенням про порядок подачі ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 261 від 22.04.2002.

На виявлені отримувачем дефекти модернізації МВРС в гарантійний термін експлуатації складається Акт-рекламація по формі, згідно з Додатком № 8 (п. 6.4 договору).

Відповідно до п. 6.5 договору, при виході з ладу неякісно модернізованих або нових складових частин в гарантій період або при прийманні МВРС з модернізацій, виконавець сплачує отримувачу понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% вартості неякісно модернізованих складових частин, які встановлені виконавцем при модернізаціях.

Додатками до договору сторони погодили договірну ціну, кількість одиниць та обсягів виконання модернізації МВРС у 2016 році, розшифровку договірної ціни та переліку проектів модернізацій МВРС у 2016 році, перелік договірних цін на виконання ремонту вузлів та агрегатів, які входять до складу модернізації МВРС на 2016 рік.

За твердженням позивача, 28.12.2015 відповідачем проведено капітальний ремонт колісної пари зав. № 780858, встановленої на електросекцію ЕР-9Е № 651-06, яка надійшла в моторвагонне депо після ремонту 01.06.2016, про що складено Акт приймання з модернізації тягового рухомого складу.

Позивач зазначає, що 13.03.2017 в процесі експлуатації у гарантійний період на вагоні № 651-06 виявлений дефект заводського ремонту, вийшла з ладу колісна пара зав. № 780858, що виключило можливість її подальшої експлуатації.

17.03.2017 між позивачем та відповідачем підписано Акт-рекламацію № 16 від 17.03.2017, відповідно до якого колісна пара зав. № 780858 направлена на гарантійний ремонт.

Згідно з Актом приймання-передачі від 22.03.2017 відповідач прийняв на гарантійний ремонт моторну колісну пару зав. № 780858.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на факт виконання відповідачем неякісного ремонту колісної пари зав. № 780858, що свідчить про неналежне виконання відповідачем умов договору та просить стягнути з відповідача 830,08 грн. витрат по заміні колісної пари та 15 520,80 грн. штрафу на підставі п. 6.5 договору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 859 ЦК України якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в процесі експлуатації у гарантійний період на вагоні № 651-06 виявлений дефект заводського ремонту, вийшла з ладу колісна пара зав. № 780858.

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту-рекламації № 16 від 17.03.2017, який підписаний представниками позивача та відповідача, причина виникнення дефекту - неякісне виконання ремонту на заводі ПрАТ "Київський електровагоноремонтний завод".

Таким чином, підписавши Акт-рекламацію № 16 від 17.03.2017 відповідач підтвердив факт неякісного виконання робіт з ремонту колісної пари зав. № 780858.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наданого відповідачем Акту звірки обладнання (колісної пари) станом на 31.10.2017 вбачається, що відповідачем здійснено заміну колісної пари зав. № 780858 на 084413, тобто проведено гарантійний ремонт.

Таким чином, зазначене свідчить про порушення відповідачем умов договору № 35/2014 - ЦЮ в частині якісного виконання ремонтних робіт.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі і сплата неустойки.

Так, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями, відповідно до ст. 217 Господарського кодексу України, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 4 ст. 230 ГК України визначає, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Дії відповідача є порушенням прийнятих на себе за Договором зобов'язань, тому є підстави для застосування встановленої Договором відповідальності.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 6.5 договору, при виході з ладу неякісно модернізованих або нових складових частин в гарантій період або при прийманні МВРС з модернізацій, виконавець сплачує отримувачу понесені витрати на усунення дефекту та штраф у розмірі 20% вартості неякісно модернізованих складових частин, які встановлені виконавцем при модернізаціях.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з калькуляції вартості витрат по випадку виходу з ладу колісної пари зав. № 780858 на вагоні ЕР-9М № 651 06 до Акту рекламації № 16, позивачем понесені витрати на усунення дефекту у розмірі 830,08 грн. Зазначені витрати пов'язані з тим, що працівниками виробничого підрозділу Моторвагонного депо, у зв'язку з виходом з виходом з ладу колісної пари зав. № 780858 виконані роботи зі зняття та встановлення колісної пари зав. № 780858, про що складено Акт виконаних робіт від 31.03.2017.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зазначені витрати позивача у розмірі 830,08 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Також позивачем нараховано штраф у розмір 15 520,80 грн.

Зазначений розрахунок штрафу здійснений з урахуванням п. 6.5 договору - 20% від договірної вартості ремонту.

Оскільки договірна вартість ремонту колісної пари зав. № 780858 згідно акту № поїзд № 4047, який підписаний представниками обох сторін, становить 64 670,00 грн. без ПДВ, та відповідно 77 604,00 грн. з ПДВ, тому штраф згідно п. 6.5 договору становить 15 520,80 грн. (77604,00 грн. * 20% = 15 520,80 грн.).

Перевіривши розрахунок штрафу, наданий позивачем, суд встановив його обґрунтованість та арифметичну вірність, у зв'язку з чим вимоги про стягнення 15 520,80 грн. штрафу підлягають задоволенню.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують факту неякісного виконання ремонту колісної пари зав. № 780858. Подальша заміна колісної пари на нову підтверджує те, що першочергово ремонт було виконано неякісно.

Підсумовуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" повністю.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод" (03049, м. Київ, вул. Ползунова, буд. 2, ідентифікаційний код 00480247) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, код 40081221) 830,08 грн. витрат, 15 520,80 грн. штрафу та 1600,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2018.

Суддя С.О. Турчин