Суд
УХВАЛА

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 910/5133/16

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Міщенка І.С.

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект"

на рішення Господарського суду міста Києва у складі Усатенко І.В. від 12 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду у складі Ткаченка Б.О. - головуючого, Мартюк А.І., Зеленіна В.О. від 11 жовтня 2017 року

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет предмета спору, на стороні позивача публічного акціонерного товариства "ДОК-3" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Степанова О.Ю.

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) ОСОБА_6; 2) ОСОБА_7

про визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

За приписами підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ, далі - ГПК України) заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, з огляду на зміст підпункту 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, касаційні скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, повинні відповідати вимогам ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017р.

30 жовтня 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект" (далі - заявник) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 12 червня 2017 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 жовтня 2017 року, у якій просить вказані судові рішення скасувати, комунальному підприємству "Київський метрополітен" у позові відмовити.

Відповідно до змісту оскаржуваних судових рішень предметом позовних вимог у даній справі є дві вимоги немайнового характеру, а саме: визнання договору недійсним та скасування державної реєстрації.

Частиною 4 статті 111 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, встановлено, що до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній станом на 30.10.2017р., тобто на момент звернення з касаційною скаргою) ставка судового збору з касаційної скарги на рішення суду складала 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній станом на 22.03.2016, тобто на момент звернення з позовом) було визначено розмір ставки судового збору за подання до господарського суду: позовної заяви немайнового характеру в обсязі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому за приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у вищезазначеній редакції) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року 1 378грн.

Отже, при касаційному скарженні рішення Господарського суду міста Києва та постанови Київського апеляційного господарського суду належною до сплати сумою судового збору є 3 307,20 грн. (1378+1378)*120%).

Однак заявником при поданні касаційної скарги згідно з квитанцією від 27.10.2017 № 0.0.880742157.1 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги лише в сумі 1920,00 грн., що є меншою сумою ніж та, що підлягає сплаті.

Таким чином, відсутність доказів сплати судового збору у встановленому розмірі свідчить про порушення заявником вимог статті 111 ГПК України у редакції, чинній до 15.12.2017, а тому є підставою для залишення касаційної скарги без руху, відповідно до ч. 2 ст. 292 ГПК України з наданням заявнику строку для усунення виявленого недоліку шляхом доплати суми недоплаченого судового збору у розмірі 1 387,20 грн. на наступні реквізити:

оотримувач коштів:УУК у Печерському районі
код отримувача (код за ЄДРПОУ):338004897
банк отримувача:ГГУ ДКСУ у м.Києві
код банку отримувача8820019
рахунок отримувача00007
код класифікації доходів бюджету222030102

Одночасно суд звертає увагу заявника на передбачений частиною 4 статті 174 ГПК України процесуальний наслідок не усунення виявлених недоліків у вигляді повернення касаційної скарги.

Керуючись підпунктом 11 пункту 1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 4 Закону України "Про судовий збір", статтями 174, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VІІІ), статтями 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017)

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект" залишити без руху.

3. Встановити товариству з обмеженою відповідальністю "Бетоніндустріяпроект" строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня вручення заявнику ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Міщенко І.С.