УХВАЛА

20.02.2018Справа № 910/7003/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за заявою про за первісним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ»
до За участю1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області; 2. Міністерства інфраструктури України Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт»
про та за зустрічним позовом до За участю про визнання недійсними односторонніх правочинів Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області Товариства з обмеженою відповідальністю «НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ» Третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору 1. Міністерства інфраструктури України; 2. Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт» виселення

Представники:

від Позивача: Ігнатенко Т.В. (представник за довіреністю);

Проценко О.М. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 1: Стасюк О.Д. (представник за довіреністю);

від Відповідача - 2: Ігнатенко Т.Б. (представник за довіреністю);

від Третьої особи: Коробченко А.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ

У провадженні судді Господарського суду міста Києва Чинчин О.В. знаходилась справа №910/7003/16 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області та Міністерства інфраструктури України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", про визнання недійсними односторонніх правочинів та за зустрічним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", про виселення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" відмовлено повністю, в задоволенні зустрічного позову Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 року у справі №910/7003/16 рішення Господарського суду міста Києва від 12.04.2017 року скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та прийнято в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволено.

10.08.2017 року на виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 910/7003/16 були видані накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.10.2017 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" залишити без задоволення. Постанову від 26.07.2017 Київського апеляційного господарського суду у справі №910/7003/16 господарського суду міста Києва залишено без змін.

22.12.2017 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16.

Проте, як встановлено Судом, 19.12.2017 справа №910/7003/16 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області та Міністерства інфраструктури України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", про визнання недійсними односторонніх правочинів та за зустрічним позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ", за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт", про виселення, була надіслана до Верховного Суду за його запитом.

Листом від 26.12.2017 року Господарський суд міста Києва повідомив Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про те, що питання про прийняття до розгляду заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про поновлення строків для пред'явлення наказу до виконання відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України буде вирішено Судом після повернення матеріалів справи № 910/7003/16 з Верховного Суду.

Постановою Верховного Суду від 01.02.2018 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікморсервіс Ніколаєв" про перегляд Верховним Судом постанови Вищого господарського суду України від 12 жовтня 2017 року у справі №910/7003/16 відмовлено.

12.02.2018 року на адресу Господарського суду міста Києва повернуто матеріали справи №910/7003/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2018 року розгляд заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16 призначено на 20.02.2018 року.

20.02.2018 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення щодо заяви та скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, щодо клопотання Державного підприємства «Миколаївський морський торговельний порт».

В судовому засіданні 20 лютого 2018 року представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області підтримав подану заяву про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16. Представник Позивача за первісним позовом заперечив проти задоволення заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області. Представники Відповідача - 2 та Третьої особи за первісним позовом підтримали подану заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області.

Суд, розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16, вислухавши представників учасників справи, приходить до висновку, що вказана Заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що процесуальні питання, пов'язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк (ч.2 ст. ст. 329 Господарського процесуального кодексу України).

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких стягувач вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у стягувача не було можливості.

Відновлення пропущеного процесуального строку означає, що суд дає дозвіл особі вчинити процесуальну дію, незважаючи на те, що строк для її вчинення пропущений.

При зверненні до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області зазначало, що у зв'язку з процедурою отримання дублікату наказу по справі №910/7003/16, для Заявника, як державного органу, закінчився строк пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Статтею 1 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначено, що Фонд державного майна України є центральним органом виконавчої влади із спеціальним статусом, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності.

Фонд державного майна України здійснює свої повноваження безпосередньо і через регіональні відділення в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі та представництва у районах та містах, створених Фондом державного майна України, у разі необхідності. (стаття 6 Закону)

Як вбачається з матеріалів справи, 10.08.2017 року на виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 910/7003/16 Господарським судом міста Києва були видані Накази. За наказами, в яких стягувачем є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області, зазначено строк пред'явлення наказів до виконання до 26.07.2020 року. (3 роки). (т. 4 а.с.153-155)

Вказані накази №910/7003/16 від 10.08.2017 року були направлені Господарським судом міста Києва на адреси стягувачів, що підтверджується відповідними відмітками про відправку. (т. 4 а.с. 153-156)

Разом з тим, оскільки стягувачем за наказами по справі №910/7003/16 щодо виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКМОРСЕРВІС НІКОЛАЄВ" та стягнення на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області судового збору, є державний орган, то виходячи з вищенаведених приписів ч.1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", в даних наказах Судом мало бути зазначено про трьохмісячний строк його пред'явлення до примусового виконання. Тобто місцевий господарський суд при видачі наказу припустився помилки.

Відповідно до ч.1 статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2018 року виправлено помилку допущену при оформленні наказу Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 року по справі №910/7003/16, виданого на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі №910/7003/16, яка набрала законної сили 26.07.2017 року, вірно зазначивши строк пред'явлення наказу до виконання до 27 жовтня 2017 року.

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області неодноразово зверталось до Господарського суду міста Києва з заявами №07/888 від 14.08.2017 р., №07/968 від 30.08.2017 р., №07/1140 від 12.10.2017 р., №07/1195 від 27.10.2017 р. про видачу наказів на примусове виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 910/7003/16 (т.5 а.с.1-13, 14 - 17, 19-21, 27-28).

У відповідь на вказані заяви Господарський суд міста Києва листами №910/7003/16 від 05.09.2017 р., 19.10.2017 р., 02.11.2017 р. (т.5 а.с.18, 22-23, 29-30) повідомляв, що 10.08.2017 року Господарським судом міста Києва були видані накази, які направлено на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області (вул. Чкалова, 20, м. Миколаїв, 54017, а/с34), що підтверджується відповідними відмітками суду про відправку та реєстром відправки поштової кореспонденції. До вказаних листів Господарським судом міста Києва додано копії списку згрупованих поштових відправлень, поданих до відділення поштового зв'язку №030 КМД УДППЗ «Укрпошта» від 11.08.2017 року. Однак, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Миколаївській області було подано на адресу суду Акт про відсутність вкладень у конверті від 26.10.2017 року, а саме: копії списку згрупованих поштових відправлень, поданих до відділення поштового зв'язку №030 КМД УДППЗ «Укрпошта» від 11.08.2017 року. В результаті чого судом першої інстанції повторно було надіслано на адресу Стягувача лист №910/7003/16 від 02.11.2017 року разом з копією списку згрупованих поштових відправлень, поданих до відділення поштового зв'язку №030 КМД УДППЗ «Укрпошта» від 11.08.2017 року.

27.11.2017 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області надійшла заява в порядку ст. 120 ГПК України про видачу дублікату наказу у справі № 910/7003/16. (т.5 а.с. 63)

Проте, як встановлено Судом, 20.11.2017 матеріали справи №910/7003/16 було надіслано до Київського апеляційного господарського суду за його запитом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяв Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області в порядку ст. 120 ГПК України про видачу дублікату наказу у справі № 910/7003/16 до повернення матеріалів справи з суду вищої інстанції.

08.12.2017 матеріали справи № 910/7003/17 повернулися до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2017 року заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області в порядку ст. 120 ГПК України про видачу дублікатів наказів від 10.08.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16 задоволено. Видано дублікати наказів Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16, яка набрала законної сили 26.07.2017. (т.5 а.с.92-95)

14.12.2017 року представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області отримав оригінали дублікатів наказів від 10.08.2017 року по справі №910/7003/16, що підтверджується відповідним підписом на копіях вказаних дублікатів. (т.5 а.с.96-97)

18.12.2017 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області звернулось до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою №07/1386 від 15.12.2017 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.08.2017 року по справі №910/7003/16.

20.12.2017 року заступником начальника відділу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено повідомлення про відмову у прийнятті виконавчого документа до виконання у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Вказане повідомлення отримано стягувачем 26.10.2017 р. за вх. №10/03421, що підтверджується відповідним штампом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області.

03.01.2018 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області звернулось до Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з заявою №14-10-00002 від 02.01.2018 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 10.08.2017 року по справі №910/7003/16.

09.01.2018 року державним виконавцем відділу Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання у зв'язку з пропущенням встановленого законом строку пред'явлення виконавчого документа до виконання. Вказане повідомлення отримано стягувачем 15.01.2018 р. за вх. №08/00105, що підтверджується відповідним штампом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області.

Таким чином, стягувач був позбавлений можливості пред'явити наказ від 10.08.2017 року по справі № 910/7003/16 для примусового виконання до органів виконавчої служби в межах встановленого строку пред'явлення до примусового виконання з об'єктивних причин, що не залежали від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області.

Враховуючи вищевикладені обставини, Суд приходить до висновку, що строк пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 року по справі № 910/7003/16 пропущений заявником з поважних причин.

При цьому, Суд звертає увагу, що відповідно до ст.45 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент прийняття Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції станом на момент прийняття Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26.07.2017 у справі № 910/7003/16), рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Також частиною 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з частиною 1 статті 327 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017р. N2147-VIII виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Вказаним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

При цьому, в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява N 60750/00) суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" № 15729/07 від 05.07.2012, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов'язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов'язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Доказів повного добровільного виконання боржником Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 910/7003/16 матеріали справи не містять.

Суд також враховує, що відмова стягувачу в поновленні пропущеного процесуального строку фактично позбавить державу в особі відповідного державного органу (Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області) права на виконання рішення суду, яке набрало законної чинності, а тому допущені судом першої інстанції помилки при виготовленні наказу від 10.08.2017 року не повинно стати обставиною, що унеможливлюватиме виконання відповідного судового рішення, оскільки це суперечило б основоположному принципу обов'язковості виконання судових рішень.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, Суд приходить до висновку, що заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 233, 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Миколаївській області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі №910/7003/16 - задовольнити.

2. Поновити строк для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 10.08.2017 року на виконання Постанови Київського апеляційного господарського суду від 26 липня 2017 року у справі № 910/7003/16 по справі № 910/7003/16, яка набрала законної сили 26.07.2017 р.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Дата підписання та складання повного тексту ухвали: 21 лютого 2018 року.

Суддя О.В. Чинчин