ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2018 Справа № 917/1977/17

м. Полтава

За позовом Фізичної особи-підприємця Грінченка Олексія Вікторовича, АДРЕСА_1, 36007

до Приватного акціонерного товариства "Полтавасадвинмаркет", вул. Половка, 62а, м. Полтава, 36000

про стягнення 36325,06 грн. (із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог).

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

позивач: Грінченко О.В.;

від відповідача: Сориш О.Л. (в.о. директора, наказ № 408 від 21.06.17.);

Гавриленко О.М. (довіреність № 343 від 02.02.2018.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Грінченко Олексій Вікторович звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Державного підприємства "Аграрно-промислова фірма "Полтавасадвинмаркет" про стягнення 36796,72 грн., в тому числі 12179,93 грн. основного боргу, 10554,64 грн. пені, 1193,00 грн. річних, 6930,16 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № ПС-281112 від 28.12.2011. щодо оплати поставленого товару.

13.12.2017. від позивача надійшло клопотання від 13.12.2017. про зменшення розміру позовних вимог, згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 36325,06 грн., в тому числі 12179,93 грн. основного боргу, 10734,83 грн. пені, 1213,00 грн. річних, 6258,31 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу.

05.01.2018. до суду надійшло клопотання позивача від 05.01.2018. про збільшення розміру позовних вимог до 165280,63 грн.

Клопотанням від 19.02.2018., яке надійшло до суду 19.02.2018., позивач зменшив розмір позовних вимог до 36325,06 грн. та просив стягнути з відповідача 12179,93 грн. основного боргу, 10734,83 грн. пені, 1213,00 грн. річних, 6258,31 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу, а також повернути з Державного бюджету надлишково сплачений судовий збір у розмірі 879,21 грн.

Відповідно до ст. 46 ГПК України позивач до закінчення підготовчого засідання вправі зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, клопотання про зменшення розміру позовних вимог від 13.12.2017. та про збільшення позовних вимог від 05.01.2018. судом не розглядаються, а клопотання про зменшення позовних вимог від 19.02.2018., як останнє по хронології, приймається до розгляду.

В зв'язку з цим, судом розглядається позов про стягнення 36325,06 грн., в тому числі 12179,93 грн. основного боргу, 10734,83 грн. пені, 1213,00 грн. річних, 6258,31 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.11.17. порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 13.12.17.

Ухвалою від 13.12.17. суд за клопотанням позивача залучив до участі у справі правонаступника Державного підприємства "Аграрно-промислова фірма "Полтавасадвинмаркет" - Приватне акціонерне товариство "Полтавасадвинмаркет" та відклав розгляд справи на 11.01.18.

У зв'язку з набранням законної сили новою редакцією Господарського процесуального кодексу України, викладеною у розділі І Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017. N 2147-VIII (далі - ГПК України), суд ухвалою від 11.01.2018. постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження та відкласти підготовче засідання у справі на 08.02.2018.

В підготовчому засіданні 08.02.2018. суд оголосив перерву до 15 год. 00 хв. 20.02.2018.

В підготовчому засіданні 20.02.2018. суд оголосив перерву до 10 год. 20 хв. 21.02.2018.

Після перерви, 21.02.2018. суд за письмовим клопотанням обох сторін закрив підготовче засідання та розпочав розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 21.02.2018. позивач наполягав на задоволенні позову у повному обсязі відповідно до останнього клопотання про зменшення розміру позовних вимог, представники відповідача визнали позов про стягнення 36325,06 грн. із врахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та представників відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2011. між Фізичною особою - підприємцем Грінченком Олексієм Вікторовичем (далі - позивач/ ФОП Грінченко О.В.) і Державним підприємством "Аграрно-промислова фірма "Полтавасадвинмаркет", правонаступником якого в процесі реорганізації стало Приватне акціонерне товариство "Полтавасадвинмаркет" (далі - відповідач/ ПрАТ "Полтавасадвинмаркет") був укладений договір поставки № ПС-281112 (далі - договір, копія договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1. договору позивач як продавець зобов'язувався передавати у власність відповідача як покупця фрукти, овочі, інші продовольчі та (або) непродовольчі товари (далі - товар), відповідно до переданої постачальником комерційної пропозиції або замовлень покупця окремими партіями за цінами, в асортименті та в кількості, що остаточно погоджуються сторонами в накладних та (або) специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього грошову суму відповідно до умов, передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.3 договору оплата товару покупцем здійснюється за договірною ціною за кожну отриману ним партію товару протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати здійснення поставки шляхом перерахування повної вартості партії товару на розрахунковий рахунок постачальника.

Датою поставки вважається дата одержання покупцем обумовленого даним договором товару, згідно товарних накладних або інших документів, які підтверджують отримання покупцем товару, підписаних та завірених сторонами (п. 4.4. договору).

Згідно п. 9.2. договору він набирає чинності в день його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2017р.

На виконання умов договору в період з 03.01.2017. по 10.04.2017. постачальник поставив відповідачу товар на загальну суму 118779,93 грн., а саме:

- 40757,00 грн. по видатковій накладній № 40 від 03.01.2017.;

- 15314,00 грн. по товарній накладній № 2/3 від 20.02.2017.;

- 10794,16 грн. по товарній накладній № 1/3 від 01.03.2017.;

- 14075,08 грн. по товарній накладній № 2/3 від 10.03.2017.;

- 15471,37 грн. по товарній накладній № 3/3 від 20.03.2017.;

- 359,64 грн. по товарній накладній № 4/3 від 28.03.2017.;

- 9542,58 грн. по товарній накладній № 1/4 від 03.04.2017.;

- 12466,10 грн. по видатковій накладній № 2/4 від 10.04.2017. (копії накладних - а.с. 9-16).

15.05.2017. покупець підтвердив у гарантійному листі в/н 49/1 заборгованість на суму 118779,93 грн., яку гарантував оплатити до 30.06.2017. (а.с. 17).

В подальшому відповідачем було здійснено часткову оплату товару на суму 106600,00 грн., зокрема, 13.06.2017. платіжним дорученням № 79 було сплачено 69000,00 грн. та 14.06.2017. платіжним дорученням № 80 сплачено 37600,00 грн. (а.с. 18).

Таким чином, сума основної заборгованості на дату подачі позову склала 12179,93 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до п. 6.2. договору за несвоєчасну або неповну оплату поставленого товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 5 % вартості Товару.

Керуючись п. 6.2. договору позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від невиконаного зобов'язання за загальний період з 12.01.2017. по 13.12.2017., що склала 10734,83 грн. та штраф у розмірі 5 % від вартості неоплаченого понад 30 календарних днів товару, що становить 5938,99 грн.

Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних нарахованих на прострочені оплати за загальний період з 12.01.2017. по 13.12.2017. на суму 1213,00 грн. та інфляційні нарахування за загальний період з лютого 2017 року по жовтень 2017 року на суму 6258,31 грн.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Як зазначалося вище, представники відповідача в судовому засіданні 21.02.2017. визнали позов у повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності визнаних представниками відповідача обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, обставини щодо порушення відповідачем договірних зобов'язань в частині оплати отриманого товару у визначені договором строки, не підлягають доказуванню.

В зв'язку з визнанням відповідачем позову судом не перевірявся наданий позивачем розрахунок стягуваної суми пені, річних, інфляційних та штрафу.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Вирішуючи питання про повернення надлишково сплаченого судового збору по вказаній справі (клопотання позивача від 19.02.2018.) суд виходить з наступного.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів за подання позову позивач сплатив 1600 грн. судового збору платіжним дорученням № 123 від 23.11.2017. (а.с. 8) та 879,21 грн. платіжним дорученням № 140 від 05.01.2018. (а.с. 94).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява, що розглядається, була подана до суду 27.11.2017.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" встановлено прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Оскільки ціна позову, що розглядається, з врахуванням останньої заяви про зменшення розміру позовних вимог становить 36325,06 грн., то судовий збір за подання даного позову становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2017., тобто 1600,00 грн.

З вказаного можна зробити висновок, що позивачем надлишково сплачено 879,21 грн. судового збору платіжним дорученням № 140 від 05.01.2018.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом

Тобто, судовий збір у розмірі 879,21 грн., сплачений платіжним дорученням № 140 від 05.01.2018., підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету.

Керуючись статтями 129, 232-233, 237-238, 240 ГПК України, п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Полтавасадвинмаркет" (вул. Половка, 62а, м. Полтава, 36000; ) на користь фізичної особи-підприємця Грінченка Олексія Вікторовича (АДРЕСА_1, 36007; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 12179,93 грн. основного боргу, 10734,83 грн. пені, 1213,00 грн. річних, 6258,31 грн. інфляційних, 5938,99 грн. штрафу, 1600,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути з Державного бюджету фізичній особі-підприємцю Грінченку Олексію Вікторовичу (АДРЕСА_1, 36007; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 879 грн. 21 коп. надлишкового судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 140 від 05.01.2018., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 917/1977/17.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 22.02.2018.

Суддя О.С. Семчук