ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.02.2018 Справа № 905/2725/17

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

секретар судового засідання Хадієва М.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» (Ідентифікаційний код 37014600, адреса: 85043, Донецька область, м. Добропілля, м. Білицьке, вул. Красноармійська, буд. 1-А)

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Ідентифікаційний код 40075915, адреса: 03150, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (Ідентифікаційний код 40150216, адреса: 84400, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22)

про: стягнення 6596,24 грн.

за участю представників

від позивача: ОСОБА_2 довіреність від 11.12.2017

від відповідача: ОСОБА_3 довіреність від 01.11.2017

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» вартості нестачі вугілля у розмірі 6596,24 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач при перевезенні вугілля камяного марки Г 0-200 по залізничній накладній № 50382043 від 07.06.2017 допустив незбереження вантажу у вагоні № 55154900. Комісійне переважування маси вантажу показало вагову недостачу у вказаному вагоні, про що складено відповідний комерційний акт № 482004/220 від 09.06.2017. Відповідно до переуступного напису, зробленого на накладній № 50382043, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК СХІДЕНЕРГО» як власник (вантажоотримувач) передало право на предявлення цього позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ». Позивач розрахував вартість недостачі з врахуванням норми природної втрати для видачі вантажів у вологому стані на рівні 2 %, яка склала 6596,24 грн. із розрахунку: 4300 кг (нестача з урахуванням норми природної втрати) х 1534,01 грн. (вартість 1 тони вугілля з ПДВ згідно рахунку-фактури № 90260338 від 30.06.2017). Позивач вважає, що саме з вини залізниці ним понесені збитки у вигляді вартості втраченого вантажу на суму 6596,24 грн., які предявлено до стягнення в судовому порядку.

Нормативно вимоги обґрунтовано приписами статей 920 Цивільного кодексу України, 308 Господарського кодексу України, 12, 23 Закону України «Про залізничний транспорт», 110, 113, 114, 129, 133 Статуту залізниць України, п. 27 Правил видачі вантажів.

На підтвердження позовних вимог надано суду: залізничну накладну № 50382043 від 07.06.2017, комерційний акт № 482004/220 від 09.06.2017, акт приймання-передачі від 30.06.2017 до договору поставки № 25/12-ДУ-12.2-956 від 25.12.2012, рахунок-фактуру № 90260338 від 30.06.2017, розрахунок суми позову.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на недоведеність позивачем належними і допустимими доказами наявність понесених збитків у заявленому розмірі.

В судовому засіданні, що відбулось 21.01.2018, позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач підтримав заперечення проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, заслухавши пояснення сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

7 червня 2017 року зі станції Добропілля ОСОБА_1 залізниці позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» здійснило відправлення вагону № 55154900, навантаженого кам'яним вугіллям марки ГЖОР 0-200 за залізничною накладною № 50382043 на станцію призначення ОСОБА_1 залізниці, одержувач - ТОВ «ДТЕК Курахівська ТЕС», поставка у власність ТОВ «ДТЕК Східенерго» за договором № 1-1-2016/034 від 27.02.2016.

Згідно відміток розділів 7, 20 названої залізничної накладної, кам'яне вугілля марки Г-газовий, ГЖОР 0-200, волога 4,9%, зола 35,5%. Навалом. Вантаж у вологому стані, завантажений нижче бортів, помаркований тирсою. Вантаж розміщено й закріплено згідно з п.3 гл.14 Додатка 3 до СМГС.

На станції Покровськ ОСОБА_1 залізниці на підставі ст.24 Статуту Залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагоні № 55154900 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній та складено відповідний комерційний акт № 482004/220/35 від 09.06.2017.

Так, у розділі Д комерційного акту зафіксовано, що згідно акта загальної форми № 1048в/ст від 09.06.2017 станції Покровськ здійснено комісійне переважування вантажу на справних 150-т статичних вагах станції залізниці і повірених 27.01.2017. По документу значиться вага: брутто відсутня, нетто 70 000 кг, тара 23 600 кг. При переважуванні виявилось: брутто 87 900 кг, нетто 64 300 кг, тара 23 600 кг, що менше ваги у накладній на 5 700 кг. Вантаж прибув у справному вагоні, вагон бездвірний, люка закриті, течії вантажу нема. Поверхня вантажу на рівні бортів, вкатана, слабке маркування тирсою. У вагоні над 1, 2 і 6, 7 люками поглиблення 300 см х 280 см х 50-60 см, маркування в місцях виїмок немає.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 ЦК України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 зі змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (далі - Статут залізниць України), визначає обов'язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 ЦК України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до п. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з п.п. 1 п. 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (п.п. 1, 2, 3 п. 23 Статуту залізниць України).

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як встановлено судом, комерційний акт № 482004/220/35 від 09.06.2017 засвідчує невідповідність маси вантажу.

Відповідно до п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

З наявних в матеріалах справи рахунку-фактури № 90260338 від 30.06.2017 та акту приймання-передачі від 30.06.2017 до договору поставки № 25/12-ДУ-12.2-956 від 25.12.2012 вантажовідправника (позивача) вбачається, що вартість вугільної продукції за залізничною накладною № 50382043 у вагоні № 55154900 з урахуванням якісних характеристик складає 1278,34 грн. без ПДВ за тону.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема у разі здачі вантажу до перевезення у вологому стані.

За розрахунком позивача, вартість нестачі вугілля камяного у вагоні 55154900 з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто з урахуванням 2% маси, зазначеної в перевізних документах, склала 6596,24 грн. з ПДВ.

Оскільки спірні вагони прийнято залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу в силу п. 110 Статуту залізниць України покладається на залізницю, тобто на відповідача. Відповідачем протилежного не доведено.

Разом з тим, відповідно до підпункту «б» пункту 130 Статуту залізниць України, право звернення до залізниці з претензією або із позовом у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу надано одержувачу - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Позов у цій справі подано вантажовідправником ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ».

Як вбачається з матеріалів справи, до позову додано залізничну накладну № 50382043 від 07.06.2017 (а.с.9), зворотній бік якої містить переуступний напис наступного змісту: «Право на предявлення претензії та позову передано ТОВ «ДТЕК Східенерго». Даний переуступний напис засвідчено генеральним директором та головним бухгалтером ТОВ «ДТЕК Східенерго». Дата складання переуступного напису не зазначена.

Водночас, позивачем за клопотанням від 15.01.2018 надано до справи ще один примірник залізничної накладної № 50382043 від 07.06.2017 (а.с.25), зворотній бік якої містить переуступний напис наступного змісту: «Право на предявлення претензії та позову передано ТОВ «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ»». Переуступний напис зроблено за підписом генерального директора та головного бухгалтера ТОВ «ДТЕК Східенерго». Дата складання переуступного напису не зазначена.

Судом встановлено, що ТОВ «ДТЕК Східенерго» є власником вантажу за договором № 1-1-2016/034 від 27.02.2016, одержувач вантажу - ТОВ «ДТЕК Курахівська ТЕС».

Спеціальна норма пункту 133 Статуту залізниць України не допускає передачу іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, квитанції про приймання вантажу, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Вантажовласник, якщо він не є вантажовідправником або вантажоодержувачем, у такому випадку має право скористатись можливістю, наданою пунктом 133 Статуту залізниць України - отримати від вантажоодержувача довіреність, оформлену згідно із законодавством, виступати від його імені і заявляти претензійно-позовні вимоги до залізниці.

Пункт 130 Статуту залізниць України встановлює право вантажовідправника або вантажоодержувача заявляти претензію або позов до залізниці у разі втрати, недостачі, псування або пошкодження вантажу лише за умови подання оригіналів накладної, квитанції про приймання вантажу, багажної і вантажобагажної квитанції та комерційного акту. Оскільки оригінали цих документів є правовстановлюючими, розглядати такі позови по їх копіях, навіть належним чином завірених, є порушенням вимог статей 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України.

В матеріалах справи відсутні і позивачем не надано ані пояснень, ані відповідних доказів того, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Східенерго" мав відповідні повноваження на здійснення переуступних написів від імені одержувача вантажу - ТОВ «ДТЕК Курахівська ТЕС», а також стосовно дати складання таких переуступних написів.

Принцип належності та допустимості доказів, встановлений у статтях 76 та 77 Господарського процесуального кодексу України, полягає у тому, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Ухвалою від 14.12.2017 серед іншого було зобовязано позивача надати суду письмові пояснення щодо переуступного напису у накладній, проте позивачем такі вимоги не виконано, лише надано інший примірник відповідної накладної.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини 1- 4 ст.13 ГПК України).

Враховуючи, що матеріали справи, зокрема примірники залізничної накладної № 50382043 від 07.06.2017 (а.с. 9 та а.с. 25) в частині переуступного напису та відсутність дати його складання, містять суперечливі дані, тому визнаються судом неналежними та до уваги не приймаються.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини, надані сторонами докази та положення пунктів 130 та 133 Статуту залізниць України у їх сукупності, які надають право звернення до залізниці з претензією або із позовом у разі недостачі саме одержувачу, суд дійшов висновку, що позивачем як вантажовідправником не доведено наявності у даному випадку права на звернення до суду з цим позовом, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити, з віднесенням судових витрат на позивача.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 233, 236, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» збитків у вигляді вагової нестачі у розмірі 6596,24 грн., відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення та підписання.

Повний текст рішення підписано 22.02.2018.

Суддя Н.В. Величко