ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 лютого 2018 р. Справа № 918/761/17

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі Коваль С.М. розглянувши в загальному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря"

до відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Селянське фермерське господарство "Калина" та Бронниківська сільська рада Рівненського району Рівненської області

про визнання поновленим договір оренди землі

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: представник ОСОБА_3

від третіх осіб: ОСОБА_4, ОСОБА_5

Статті 42, 46 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтями 35, 37 ГПК України відсутні.

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 13 по 19 лютого 2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" (надалі - Позивач або ТОВ "Агрохолдинг "Зоря") звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації (надалі - Відповідач, ОСОБА_1 РДА) в якому просить визнати поновленим на новий строк у 11 (одинадцять місяців) договір оренди землі від 05.05.2016 року, який зареєстрований у Бронниківській сільській раді 04 жовтня 2016 року за № 217.

Свої вимоги Позивач мотивує наступним.

Між ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" та ОСОБА_1 РДА укладено договір оренди землі від 05.05.2016 року, який зареєстрований у Бронниківській сільській раді Рівненського району Рівненської області 04 жовтня 2016 року за №217. За умовами даного договору, у строкове платне користування ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" передано не витребувані земельні частки (паї) на території Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області на термін 11 (одинадцять) місяців. Відповідно до п. 37 договору, договір набирає чинності після підписання Сторонами та Реєстрації у Бронниківській сільській раді Рівненського району Рівненської області. Оскільки момент набрання чинності договором обумовлено сторонами, термін дії договору почався 04 жовтня 2016 року та закінчувався 04 вересня 2017 року.

Користуючись переважним правом Орендаря на переважне поновлення договору оренди землі, на адресу Відповідача направлено клопотання від 03 квітня 2017 року № 46 щодо поновлення договору оренди на новий строк з проектом відповідної додаткової угоди. Жодних заперечень від Відповідача щодо поновлення договору отримано не було. Разом з тим, не витребувані земельні частки (паї), які є предметом вищевказаного договору оренди обробляються ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" і жодних заперечень зі Сторони Відповідача не надходило. Виходячи з цього Позивач вважає, договір оренди землі від 05.05.2016 року, який зареєстрований у Бронниківській сільській раді 04 жовтня 2016 року за №217 поновленим, на підставі ст. 33 Закону України "Про оренду землі", на новий строк.

Крім того зазначає, що 23.10.2017 року на офіційному сайті Відповідача (http://www.rv.gov.ua/sitenew/rivnensk/ua/publication/content/52673.htm) було виявлено Розпорядження голови районної державної адміністрації від 11 жовтня 2017 року № 431 Про надання в оренду селянському (фермерському) господарству "Калина" нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв) громадян на території Бронниківської сільської ради.

Тобто Відповідачем під час дії договору (поновленого в силу приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі"), здійснено передачу не витребуваних земельних часток паїв), іншій особі, чим порушено права ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" як добросовісного орендаря.

Виходячи з цього, ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" використано обидві правові конструкції поновлення договору оренди на новин строк, жодних заперечень Відповідача у поновленні договору отримано не було, ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" продовжує користуватися не витребуваними земельними частками (паями) що також жодним чином не заперечувалося Відповідачем, що дає правові підстави для поновлення договору на той самий строк на тих самих умовах.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній вважає позовну заяву безпідставною та жодним чином не обґрунтованою зважаючи на наступне.

В позовній заяві поданій до суду Позивач зазначає, що для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити юридичні факти: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Окрім того, Позивач у своїй позовній заяві посилається на положення ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка визначає, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Проте, як вбачається з змісту п. 10 Договору оренди землі від 05.05.2016 року, який укладений між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" (Орендар), орендна плата вноситься у такі строки щомісячно у розмірі 7459,02 грн. протягом всього терміну дії договору оренди на р/р 0301 банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській обл., МФО 833017, код платежу 18010600 одержувач: місцевий бюджет Бронниківської сільської ради Рівненського району, , не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Зважаючи на встановлення факту не належного виконання Позивачем своїх зобовязань щодо вчасного внесення орендної плати у строки визначені п. 10 Договору оренди на користь Бронниківської сільської ради Рівненського району, на думку Відповідача, Позивач втратив своє переважне право на поновлення договору оренди, яке було йому гарантоване ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 районна державна адміністрація, вважає, що позовна вимога ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" є безпідставною та необгрунтованою, а відтак і такою, що не підлягає до задоволення.

Від третьої особи - Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області до суду подано письмові заперечення на позовну заяву в яких остання проти позову заперечує з тих же підстав, що і Відповідач у відзиві.

Від третьої особи - Селянського фермерського господарства "Калина" до суду подано письмові пояснення, відповідно до яких останнє вказує наступне.

11 жовтня 2017 року ОСОБА_1 районною державною адміністрацією Рівненської області було винесено розпорядження голови районної державної адміністрації за № 431 "Про надання в оренду селянському (фермерському) господарству "Калина" нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) громадян на території Бронниківської сільської ради" у відповідності до якого надано в оренду селянському (фермерському) господарству "Калина" терміном на 7 (сім) років нерозподілені (невитребувані) земельні частки (паї), загальною площею 72,58 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бронниківської сільської ради до моменту реєстрації їх спадкоємцями прав на них згідно з додатком. Також, у відповідності до вище вказаного розпорядження відділу юридичного забезпечення та управління персоналом апарату райдержадміністрації підготувати проект договору оренди із селянським (фермерським) господарством "Калина"; встановлено для селянського (фермерського) господарства "Калина" розмір орендної плати у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки по базовому господарству; вирішено селянському (фермерському) господарству "Калина" укласти відповідний договір оренди згідно із чинним законодавством та використовувати земельні ділянки за цільовим призначенням.

02 листопада 2017 року між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Селянським (фермерським) господарством "Калина" (Орендар) було укладено договір оренди землі № 25. 02.11.2017 року вищевказаний договір оренди землі № 25 було зареєстровано у Бронниківській сільській раді Рівненського району Рівненської області в Книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок від 02 листопада 2017 року за № 227.

Згідно п. 7 Договору останній укладено на 7 (сім) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Орендарем, селянським (фермерським) господарством "Калина" належним чином виконуються всі умови договору оренди землі. Окрім того, селянським (фермерським) господарством "Калина" вчасно сплачується орендна плата за земельні ділянки, що були передані в оренду у відповідності до умов договору.

Також, зазначає, що станом на момент звернення із позовною заявою до суду, розпорядження голови районної державної адміністрації за № 431 "Про надання в оренду селянському (фермерському) господарству "Калина" нерозподілених (невитребуваних) земельних часток (паїв) громадян на території Бронниківської сільської ради" є чинним. У матеріалах справи відсутні докази про те, що Позивачем належним чином виконувались усі вимоги договору оренди землі, й відповідно, останнім було в належний термін повідомлено Орендодавця про бажання та наміри продовжити термін дії договору оренди.

Зважаючи на вищевикладене, вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" є безпідставними та необгрунтованими, й такими, що не підлягають до задоволення.

До господарського суду Рівненської області від Позивача надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких останній пояснює наступне.

Бронниківська сільська рада Рівненського району не є орендарем не витребуваних земельних часток (паїв), договір оренди яких є предметом спору. До повноважень сільської ради відноситься лише реєстрація договору оренди, що передбачено п. 2. порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2000 р. № 119. Орендарем же невитребуваних часток (паїв) є ОСОБА_1 районна державна адміністрація. Виходячи з цього, твердження Бронниківської сільської ради про недобросовісність орендаря і тим більше про втрату орендарем переважного права на поновлення договору оренди не відносяться до компетенції Бронниківської сільської ради і не можуть братися до уваги при розгляді даної справи. Крім цього, просить врахувати, що від орендодавця ОСОБА_1 державної адміністрації як протягом терміну дії договору, так і з моменту закінчення договору по даний час не надходило жодних листів щодо недобросовісності орендаря та припинення договору оренди.

Представник Позивача в судовому засіданні 19.02.2018 року позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві та з урахуванням додаткових пояснень.

Представник Відповідача в судовому засіданні 19.02.2018 року заперечив проти позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві.

Представники третіх осіб в судовому засіданні 19.02.2018 року заперечили проти позовних вимог, вважають позовні вимоги безпідставними та необґрунтованим та просять суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

05 травня 2016 року між ОСОБА_1 РДА (Орендодавець) та ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" (Орендар) було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Бронниківській сільській раді Рівненського району Рівненської області від 04 жовтня 2016 року за № 217 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, згідно розпорядження голови ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 26.04.2016 № 185, Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 79,68 ум.кад.га із земель сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Бронниківської сільської ради Рівненського району Рівненської області.

Згідно з п. 2 Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею79,68 ум.кад.га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок не витребуваних та не переоформлених земельних часток (паїв) в кількості 20 земельних ділянок.

Договір укладено на 11 (одинадцять) місяців. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Договір може бути припинений у будь-який час за взаємною згодою Сторін. Сторони не мають права відмовитись від виконання умов цього Договору в односторонньому порядку. За Орендодавцем зберігаються всі права розпорядження земельною часткою (паєм). Земельні ділянки передаються в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту реєстрації їх власниками права власності на земельну ділянку. Зобов'язання сторін припиняються у разі виділення земельної ділянки на основі земельної частки (паю) в натурі (на місцевості відповідно до чинного законодавства) (п. 7 Договору).

Пунктом 10 Договору сторони узгодили, що орендна плата вноситься у такі строки щомісячно у розмірі 7459,02 грн. протягом всього терміну дії договору оренди на р/р 0301 банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській обл., МФО 833017, код платежу 18010600 одержувач: місцевий бюджет Бронниківської сільської ради Рівненського району, , не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач, вважаючи, що після закінчення строку Договору оренди землі він має переважне право на поновлення зазначеного договору на новий строк землі направив на адресу Відповідача клопотання від 03 квітня 2017 року № 46 щодо поновлення договору оренди на новий строк з проектом відповідної додаткової угоди.

Не отримавши від Відповідача заперечень на поновлення договору оренди землі на новий строк Позивач звернувся в господарський суд з позовом про визнання вказаного договору поновленим. Зокрема в зазначеному позові Позивач посилається на те, що договір оренди землі від 05.05.2016 року, зареєстрований у Бронниківській сільській раді 04 жовтня 2016 року за № 217, укладений відповідно до повноважень та компетенції сторін договору, Позивач, як орендар, належним чином виконував умови договору, а відтак має переважне право на його поновлення на новий строк.

Однак твердження та вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" не грунтуються на законі, що підтверджується наступним.

Як вбачається з тексту договору оренди землі, та встановлено при розгляді матеріалів справи, предметом договору є земельна частка (пай), яка належала громадянам на підставі сертифікату на земельну частку (пай) та спадкоємці яких не прийняли спадщину.

Наявність у вказаних громадян сертифікату на земельну частку (пай) підтверджується розпорядженням Голови ОСОБА_1 РДА № 312 від 24 липня 2014 року (а.с. 123) та листом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №9-17-0.6-668/2-18 від 07.02.2018 року (а.с.163-171) в якому, зокрема, зазначено про те, що згідно інформації Відділу у ОСОБА_1 районі та м. Рівному та згідно записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП "Промінь" на території Бронниківської сільської ради зазначеним громадянам зареєстровано та видано сертифікати на земельну частку (пай).

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

За приписами статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України, суб'єктами права власності на землю є: громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; індивідуального дачного будівництва.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Поряд з цим, Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 р. №720/95 було передбачено порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно з пунктом 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 р. № 122 (далі Порядок), нерозподілені (не витребувані) земельні частки (паї) передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

При цьому, спеціальним законодавством не визначено спеціального порядку передачі не витребуваних земельних ділянок (паїв) відповідним державним адміністраціям, з яким пов'язане виникнення права на розпорядження ними згідно з статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Виходячи з наведених положень Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", Указу Президента України від 08.08.1995 № 720 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям", нерозподілена (не витребувана) земельна ділянка - це земельна ділянка, що була запроектована в складі єдиного земельного масиву без визначення меж в натурі (на місцевості), проте не була розподілена на зборах власників земельних часток (паїв) через неявку на збори осіб - власників права на земельну частку (пай) чи їх спадкоємців. Статус невитребуваних нерозподілені земельні ділянки набувають вже після проведення зборів стосовно розподілу земельних ділянок.

Разом з тим, на відміну від земельної ділянки, земельна частка (пай) є умовною часткою земель, які належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, розмір якої визначений в умовних кадастрових гектарах.

Отже, земельні ділянки державної або комунальної власності та земельні частки (паї) є різними об'єктами земельних відносин і мають різний правовий режим; у випадку оренди земельної частки (паю) встановлюються орендні відносини щодо права на земельну частку (пай), не визначену в натурі земельну ділянку, посвідчену сертифікатом. Орендні відносини повинні оформлюватися договором, як у випадку оренди земельної частки (паю), так і у випадку земельної ділянки.

Судом встановлено, що відповідно до договору оренди землі Позивачу в оренду передано саме розподілені земельні частки (паї), тобто власники сертифікатів про право на земельну частку (пай) взяли участь у розподілі земельних ділянок та вибрали відповідні земельні ділянки, оскільки згідно п. 9 Порядку результати розподілу земельних ділянок оформлюються протоколом підписаним власниками земельних часток (паїв) або їх представниками, які взяли участь у розподілі, головуючим та секретарем зборів. До протоколу додається список власників земельних часток (паїв) або їх представників, які взяли участь у розподілі, із зазначенням номерів вибраних ними земельних ділянок.

Факт розподілу земельних ділянок між зазначеними у розпорядженні Голови ОСОБА_1 РДА № 312 від 24 липня 2014 року та договорі оренди землі громадянами на земельні частки (паї) підтверджується Протоколом загальних зборів власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) ПСП "Промінь" Бронниківської сільської ради Рівненського району від 27 грудня 2007 року з додатками до нього (а.с. 165-171).

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Відповідно до ст. 2 Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією; документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку пай. Форма сертифікату на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 № 801. Книга зберігається в територіальних органах Держгеокадастру.

Відповідно до Перехідних положень Закону України "Про оренду землі" щодо права громадян - власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) до виділення їм у натурі (на місцевості) земельних ділянок на укладення договорів оренди земель сільськогосподарського призначення, місце розташування яких визначається з урахуванням вимог раціональної організації території і компактності землекористування, відповідно до цих сертифікатів з дотриманням вимог цього Закону.

Після виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) договір оренди землі переукладається відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку на тих самих умовах, що і раніше укладений, і може бути змінений лише за згодою сторін. Припинення дії договору оренди допускається лише у випадках, визначених цим Законом.

Отже, сертифікати на право на земельну частку (пай) прирівняні до правовстановлюючих документів та засвідчують право власників таких сертифікатів, які взяли участь у розподілі земельних часток, самостійно володіти, користуватися та розпоряджатися земельною часткою (паєм), що узгоджується з положеннями п. 3 Указу Президента України № 1529/99 від 03.12.1999 р. "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки".

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу України).

Спірні земельні ділянки знаходяться на території Бронниківської сільської ради за межами населеного пункту, разом з тим, такі ділянки не належать до земель державної власності, а становлять неуспадковані земельні частки (паї). Кожна земельна ділянка має фізичну особу-власника.

Таким чином, оскільки передані в оренду земельні ділянки не відносяться до земель державної власності, не є нерозподіленими (не витребуваними), а належать на праві власності у якості земельної частки (паю) фізичним особам, то, відповідно, розпорядження ними не відноситься до компетенції районних державних адміністрацій.

Відтак, з огляду на вищезазначені норми, ОСОБА_1 районна державна адміністрація не вправі розпоряджатися земельними частками (паями) на території Бронниківської сільської ради за межами населеного пункту, які зазначені в розпорядженні Голови ОСОБА_1 РДА № 312 від 24 липня 2014 року та додатку до нього, та які на підставі розпорядження Голови ОСОБА_1 РДА від 26.04.2016 № 185 та Договору оренди землі від 05 травня 2016 року передані в оренду ТОВ "Агрохолдинг Зоря".

Оскільки ОСОБА_1 районна державна адміністрація не вправі розпоряджатися вищевказаними земельними частками (паями) на території Бронниківської сільської ради за межами населеного пункту, що судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, то, відповідно остання, за умовами статті 19 Конституції України, не вправі укладати ні договори на передачу їх в оренду, ні додаткові угоди на їх поновлення.

Крім того суд зазначає, що згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому органи державної влада та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею ж 60 Конституції України прямо передбачено, що ніхто не зобов'язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази.

Відтак не маючи прав на розпорядження земельними частками (паями) на території Бронниківської сільської ради за межами населеного пункту, які зазначені в розпорядженні Голови ОСОБА_1 РДА № 312 від 24 липня 2014 року та додатку до нього, та які на підставі розпорядження Голови ОСОБА_1 РДА від 26.04.2016 № 185 та Договору оренди землі від 05 травня 2016 року передані в оренду ТОВ "Агрохолдинг Зоря", ОСОБА_1 РДА не вправі поновлювати договір оренди землі, який укладено з перевищенням її повноважень та компетенції.

З огляду на норми статей 19, 60 Конституції України господарський суд не вправі примушувати ОСОБА_1 РДА робити те, що не передбачено законодавством, зокрема, поновлювати договір оренди землі, який укладено з перевищенням її повноважень та компетенції.

Посилання Позивача на те, що Договір оренди землі від 05 травня 2016 року, укладений між ним та ОСОБА_1 РДА, недійсним в судовому порядку не визнавався, а відтак є чинним не беруться судом до уваги, так як, про що зазначено вище, договір оренди землі, укладений орендодавцем (ОСОБА_1 РДА) з перевищенням повноважень та компетенції, не може бути поновлений на новий строк в судовому порядку за умовами статей 19, 60 Конституції України.

Також, відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України cудочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Всупереч наведеним нормам, Позивач не довів належними та допустимими доказами того, що він належним чином виконував обов'язки за Договором оренди землі від 05 травня 2016 року, зокрема того, що він своєчасно сплачував орендну плату.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на положення ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", яка визначає, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з змісту п. 10 Договору оренди землі від 05 травня 2016 року, який укладений між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" (Орендар) орендна плата вноситься у такі строки щомісячно у розмірі 7459,02 (сім тисяч чотириста п'ятдесят девять гривень) 02 коп. протягом всього терміну дії договору оренди на р/р 0301 банк отримувача ГУДКСУ в Рівненській обл., МФО 833017, код платежу 18010600 одержувач: місцевий бюджет Бронниківської сільської ради Рівненського району, , не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

З доказів наданих Бронниківською сільською радою випливає, що ТОВ "Агрохолдинг "Зоря" за Договором оренди було здійснено оплату на користь Бронниківської сільської ради наступним чином:

5050,0 грн. 04.04.2017 року - орендна плата за землю (штраф та пеня за невитр.паї за 2017р.);

9500,0 грн. 04.04.2017 року - орендна плата за землю (штраф та пеня за невитр.паї за 2016р.);

22377,06 грн. 04.04.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

65780,55 грн. 04.04.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 24.04.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 29.05.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 30.06.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 25.07.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 28.08.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.;

10559,0 грн. 27.09.2017 року - орендна плата за землю за 2017р.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до підпункту "в" ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Частиною 3 статті 285 ГК України визначено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В свою чергу невиконання зобовязання або виконання зобовязання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а саме невнесення орендарем орендної плати, згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання.

Зважаючи на встановлення факту не належного виконання Позивачем своїх зобовязань щодо вчасного внесення орендної плати у строки визначені п. 10 Договору оренди на користь Бронниківської сільської ради Рівненського району, Позивач втратив своє переважне право на поновлення договору оренди, яке було йому гарантоване ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов'язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у нього переважного права на поновлення на новий строк у 11 (одинадцять місяців) договору оренди землі від 05.05.2016 року, зареєстрованого у Бронниківській сільській раді 04 жовтня 2016 року за № 217 та взагалі правомірність та законність поновлення (укладення) даного договору ОСОБА_1 районною державною адміністрацією, як орендодавцем. За таких обставин позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрохолдинг "Зоря" в задоволенні позову.

Повний текст рішення складено та підписано "23" лютого 2018 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.