КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2018 р. Справа№ 910/10261/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі Вінницькій Т.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Гребеник Ю.В. директор;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

від органу ДВС: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2017р. (повний текст ухвали складено 28.12.2017)

у справі № 910/10261/16 (суддя Трофименко Т.Ю.)

по розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ"

на дії та постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

у справі №910/10261/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дарниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-ВВВ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФОЗЗІ-ФУД"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.12.2017 у справі №910/10261/16 відмовлено у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" про визнання дій Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо порушення виконавчого провадження та неповернення виконавчого документа стягувачу неправомірним; визнання неправомірною та скасування постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 55203733; визнання неправомірною та скасування постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні № 55203733 про арешт майна боржника та визнання неправомірною та скасування постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні № 55203733 про арешт коштів боржника.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" 15.01.2018 (згідно поштового штемпеля на конверті) подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю і ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії та постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Також в тексті апеляційної скарги заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Скарга мотивована тим, що судом порушено норми процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки наказ господарського суду у даній справі, на підставі якого відкрито виконавче провадження, не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.01.2018 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 27.12.2017р. у справі № 910/10261/16, відкрито апеляційне провадження у справі № 910/10261/16, розгляд апеляційної скарги у справі №910/10261/16 призначено на 27 лютого 2018 р. о 13 год. 45 хв., роз'яснено учасникам право та порядок подання відзиву та клопотань у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2018 виправлено описку в ухвалі суду від 29.01.2018, зазначивши, що у пункті 3 її резолютивної частини час судового засідання правильно читати "о 10 год. 00 хв.".

08.02.2018 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач, третя особа та орган ДВС явку представників у судове засідання не забезпечили. Про дату та час судового засідання учасники процесу були повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвал суду.

Частиною 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її безпідставність.

Статтями 269, 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.08.2016 у справі №910/10261/16, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 07.11.2017, позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 38374760) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДАРНИЦЯ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 16285594), грошові кошти: 1 975 531,48 грн. (один мільйон дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять одна гривня 48 копійок) безпідставно набутих грошових коштів, 29 497,97 грн. (двадцять дев'ять тисяч чотириста дев'яносто сім гривень 97 копійок) судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" (02091, м. Київ, Харківське шосе, будинок 144-Б, ідентифікаційний код 38374760) в доход Державного бюджету України 135,00 грн. (сто тридцять п'ять гривень) судового збору. Отже, зазначене рішення набрало законної сили з дати прийняття постанови Київського апеляційного господарського суду, тобто з 04.07.2017,.

07.08.2017 Господарським судом міста Києва видано наказ на примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/10261/16 від 29.08.2016 року.

14.12.2017 від Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" до Господарського суду міста Києва надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Белана І.В. відповідно до якої скаржник просив суд:

- визнати дії Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо порушення виконавчого провадження та неповернення виконавчого документа стягувану неправомірним;

- визнати неправомірною та скасувати постанову Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року про відкриття виконавчого провадження № 55203733;

- визнати неправомірною та скасувати постанову Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні № 55203733 про арешт майна боржника;

- визнати неправомірною та скасувати постанову Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 28.11.2017 року у виконавчому провадженні № 55203733 про арешт коштів боржника.

В обґрунтування скарги скаржник зазначав, що наказ Господарського суду міста Києва від 07.08.2017 № 910/10261/16 не відповідає вимогам виконавчого документа, встановлених Законом України "Про виконавче провадження", а постанови від 28.11.2017 про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника підлягають визнанню неправомірними, оскільки наказ не містить інформації про боржника та відповідача; місцезнаходження боржника вказано невірно; не зазначено ім'я та по батькові особи, яка видала наказ; зазначення в наказі резолютивної частини рішення не є виконанням вимог ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження".

Відмовляючи у задоволенні зазначеної скарги суд першої інстанції прийшов до висновку щодо її безпідставності та необґрунтованості, оскільки наказ відповідає вимогам, встановленим чинним законодавством.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду, а згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12. 2012 №18-рп/2012).

При цьому, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що право на доступ до суду включає право на своєчасне виконання рішення (див. рішення у справі "Трихліб проти України", заява N 58312/00, пп. 25 - 32, від 20 вересня 2005 року, у справі "Іммобіліаре Саффі проти Італії", заява N 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, п. 66).

Частиною 1 ст.115 ГПК України (в редакції, чинній до 15.12.2017, на час видачі наказу у даній справі) встановлено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що відкриття виконавчого провадження №55203733 відбулось на підставі заяви позивача про примусове виконання судового рішення, поданої до органу ДВС 17.11.2017.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім'я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім'я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред'явлення рішення до виконання.

Частиною 3 ст. 4 зазначеного Закону (в редакції, чинній на час видачі наказу) було передбачено, що виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов'язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов'язаний мати таку печатку.

Дослідивши зміст наказу №910/10261/16 від 07.08.2017, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що органом який видав вищезазначений наказ є Господарський суд міста Києва, посадовою особою - суддя Підченко Ю.О., а також він скріплений печаткою із зображенням Державного Герба України; в наказі також зазначено повне найменування сторін, їх адреси, ідентифікаційні коди та суми, що підлягають стягненню, строк пред'явлення наказу до виконання.

Пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред'явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює обов'язки і права виконавців, обов'язковість вимог виконавців.

Що до посилання скаржника на невірно зазначену адресу стягувача, то місцевий господарський суд вірно зазначив, що на момент розгляду справи та винесення судового рішення, адресою позивача та відповідача була саме адреса: 02091, м. Київ, Харківське шосе, 144-Б. При цьому, у заяві про примусове виконання судового рішення, поданої до органу ДВС 17.11.2017, стягувачем було зазначено свою нову адресу.

Як зазначено у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що наказ Господарського суду м. Києва № 910/10261/16 від 07.08.2017 підписано суддею Підченко Ю.О. так як зазначено в частині 3 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", та те що в наказі зазначено всі інші вимоги, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", а тому скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" на дії та постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві у справі №910/10261/16 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доводи, які викладені скаржником у апеляційній скарзі, не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.12.2017 у справі № 910/10261/16 - без змін

2. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10261/16.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28.02.2018.

Головуючий суддя В.О. Зеленін

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк