номер провадження справи 15/7/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2018 Справа № 908/24/18

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя Горохов І.С.,

при секретарі судового засідання Чернетенко А.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТП Діком-Агро, 70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Карла Маркса, 291

до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України, 72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, 1

про стягнення коштів

За участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №21/01/2018 від 21.01.2018;

від відповідача не зявився;

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ТП Діком-Агро, Запорізька область, м. Пологи звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача Державного підприємства Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке про стягнення заборгованості в сумі 249 374,64 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на приписи ст. ст. 509, 530, 625, 692 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 193, 199, 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 4, 5, 20, 11-164 Господарського процесуального кодексу України та умови укладеного між сторонами договору. При цьому вказує, що відповідачу на виконання умов Договору поставки № Х-04/03 від 02.03.2015 та Специфікації № 2 від 20.04.2015 за видатковою накладною № РН-0000002 від 22.04.2015 було поставлено товар, зобовязання щодо оплати якого відповідачем у визначений строк не виконане. Зазначає, що невиконання у визначений строк відповідачем своїх зобовязань за договором є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді передбачених законом та договором санкцій. За доводами позивача, станом на дату подання позовної заяви до суду за відповідачем існує заборгованість з штрафних санкцій, нарахованих за прострочення платежів за зазначеним договором в розмірі 249 374,64 грн.

Ухвалою суду від 12.01.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/24/18, присвоєно справі номер провадження 15/7/18. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 30.01.2018 о/об 15 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 30.01.2018, на підставі ст. 183 ГПК України, розгляд справи відкладався на 13.02.2018.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/24/18 до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 27.02.2018.

В судовому засіданні 27.02.2018 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою звукозаписувального пристрою системи Оберіг.

Судом перевірені повноваження присутнього в судовому засіданні представника позивача.

Відповідно до ст. ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України в редакції від 15.12.2017, уповноваженому представнику позивача оголошено права та обовязки учасників судового процесу. Відводів складу суду не заявлено.

В судовому засіданні 27.02.2018 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не зявився, при причини неявки суд не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило. Вимоги ухвали суду від 13.02.2018 не виконав, відзив на позов не надав.

Відповідно до ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце слухання цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 27.02.2018, на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 223 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол судового засідання.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача в судових засіданнях, суд встановив.

02.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю ТП Діком-Агро, (Постачальником, позивачем у справі) та Державним підприємством Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України (Покупцем, відповідачем у справі) було укладено договір поставки товару № Х-04/03 (надалі Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобовязався на умовах дійсного договору передати (поставити) у власність Покупця товар (засоби захисту рослин), а Покупець зобовязався прийняти та своєчасно оплатити товар по цінам, в кількості і асортименті визначених умовами даного Договору, на загальну суму до 2 000 000 (два мільйони) гривень 00 коп. (п. 1.1 Договору).

Найменування (асортимент) товару, кількість, дата поставки товару наведені в Специфікаціях до Договору або накладних, які є невідємними додатками даного договору (п. 1.2 Договору).

Умовами п. п. 1.1 ч. 1 Специфікації сторони погодили, що розрахунки за замовлену та отриману партію товару здійснюється шляхом часткової оплати за товар в розмірі 10% та з відстрочкою остаточного розрахунку на умовах товарного кредиту. Покупець зобовязаний сплатити частину вартості товару в сумі 54 624,13 грн. не пізніше 30.04.2015 та остаточну оплату товару, що складає 491 917,12 грн. здійснити не пізніше 01.10.2015, та має право достроково оплатити отриманий товар.

Відповідно до п. 4.1 Договору, поставлений покупцю товар на умовах його оплати з відстроченням або розстроченням платежу (тобто з оплатою його після поставки), сторони вважають товаром, що поставлений покупцю на умовах товарного кредиту. Розмір товарного кредиту становить вартість отриманого та неоплаченого покупцем товару зазначена в специфікації.

Пунктом 4.2 Договору визначено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,1 відсотка за кожен день за користування Товарним кредитом, якщо інший розмір процентів не встановлений умовами оплати товару по специфікації до Договору.

У разі порушення строків оплати отриманого товару, з дати виникнення заборгованості відсотки по товарному кредиту передбачені п. 4.2 даного Договору нараховуються та сплачуються в подвійному розмірі (п. 4.3 Договору).

Нарахування процентів по договору здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту (неоплачений товар), за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості Товару отриманого на умовах товарного кредиту. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання товарного кредиту в перший період, а в наступному з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Момент фактичного відвантаження товару дата вказана у видатковій накладній (п. 4.4. Договору).

При розрахунку процентів, день надання та погашення товарного кредиту вважається як один день, при цьому день надання товарного кредиту включається до розрахунку, а день погашення не включається. При розрахунку процентів кількість днів в місяці приймається за фактичну кількість днів, а в році 365. У випадку прострочення погашення товарного кредиту, проценти нараховуються на суму заборгованості за товарним кредитом і за весь період прострочення, до моменту погашення товарного кредиту. Моментом погашення вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п. 4.5. Договору).

Відповідно до п. 4.6. Договору, сплата нарахованих процентів здійснюється покупцем у строк, визначений у специфікації, як дата сплати останнього чергового платежу. Проценти, нараховані за період заборгованості оплати отриманого товару, сплачуються не пізніше 10 дня наступного місяця.

За порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки у порядку передбаченому чинним законодавством (п. 6.1. Договору).

У разі порушення термінів оплати поставленого товару та процентів за користування товарним кредитом, визначених умовами даного Договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної діючої, на момент існування заборгованості, ставки НБУ (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п. 6.4 Договору, при простроченні оплати за поставлений товар та процентів за користування товарним кредитом, по термінах визначених умовами даного Договору, більш ніж на 10 днів, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді штрафу у розмірі 20 відсотків від суми заборгованості з указаним терміном.

Згідно із п. 6.6. Договору, сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобовязань за цим Договором не обмежуються шістьма місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України), а строк позовної давності до вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) за такими зобовязаннями сторонами згідно із ст. 259 Цивільного кодексу України збільшується до 3 років.

Договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині розрахунків, нарахування процентів та відповідальності до повного виконання покупцем своїх зобовязань за цим Договором (п. 9.1. Договору).

Обставини справи свідчать, що на виконання умов Договору поставки товару № Х-04/03 від 02.03.2015 та Специфікації № 2 від 20.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю ТП Діком-Агро за видатковою накладною № РН-0000002 від 22.04.2015 поставило Державному підприємству Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України замовлену партію засобів захисту рослин, а саме: Гербіцид Дербі 175 к.с. (500 мл.) в кількості 120,0 л на суму 364 915,20 грн. та Гербіцид Ланцелот 450WG д.в.г. (500 мл.) в кількості 18,0 л на суму 90 285,84 грн., загальна вартість замовлення склала 546 241,25 грн. Зазначений товар було прийнято відповідачем на підставі довіреності № 78 від 22.04.2015.

З матеріалів справи вбачається, що Покупець здійснив оплату 30.04.2015 в розмірі 10 000,00 грн., 26.05.2015 в розмірі 30 000,00 грн., 27.05.2015 в розмірі 30 000,00 грн., 25.06.2015 в розмірі 50 000,00 грн.17.07.2015 в розмірі 20 000,00 грн. 29.09.2015 в розмірі 50 000,00 грн., 13.10.2015 в розмірі 50 000,00 грн., 15.10.2015 в розмірі 50 000,00 грн., 23.10.2015 в розмірі 50 000,00 грн., 03.11.2015 в розмірі 16 000,00 грн., 30.12.2015 в розмірі 69 262,74 грн., 21.06.2016 в розмірі 60 978,51 грн., 18.07.2016 в розмірі 60 000,00 грн., всього 546 241,25 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку (а.с. 25-33).

09.12.2017 позивачем на адресу відповідача направлено лист-вимогу за вих. №27/11/3 від 30.11.2017 про сплату процентів, штрафних санкцій та інфляційних втрат. Вказана вимога отримана відповідачем 12.12.2017, однак була залишена без відповіді та задоволення.

В порушення досягнутої між сторонами домовленості, оплату отриманої партії товару відповідачем здійснено з порушенням встановлених договором та специфікацією строків.

Позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України заборгованості за поставлений товар по договору поставки товару № Х-04/03 від 02.03.2015 в сумі 249 374,64 грн., в т.ч.: 158 458,77 грн. відсотки за користування кредитом, 80 173,07 грн. штраф 20% від суми заборгованості, 3574,85 грн. 3% річних та 7167,95 грн. індексації на індекс інфляції, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін ґрунтуються на Договорі поставки, який за своєю правовою природою по суті є договором про постачання продукції.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу (ч. 1 ст. 694 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України закріплено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного між сторонами договору, які породили взаємні обовязки: обовязком позивача стало передання товару відповідачу, а обовязком відповідача прийняття товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.1 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з долученої до справи копії видаткової накладної № РН-0000002 від 22.04.2015, позивач на виконання своїх договірних зобовязань поставив відповідачу товар на загальну суму 546 241,25 грн. Отримання відповідачем товару на вказану суму підтверджується довіреністю покупця, що містяться в матеріалах справи (а. с. 24).

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з приписами ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару...У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Умови здійснення розрахунків між Сторонами, узгоджено в Специфікації № 2.

Як вже зазначалося вище, за змістом п. 1.1 Специфікації, розрахунки за замовлену та отриману партію товару здійснюється шляхом часткової оплати за товар в розмірі 10% з відстрочкою остаточного розрахунку. Першу частину вартості товару в сумі 54 624,13 грн. необхідно сплатити не пізніше 30.04.2015 та остаточну, що становить 491 917,12 грн. не пізніше 01.10.2015.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач свої зобовязання щодо оплати товару, всупереч умов Договору, Специфікації та вимог чинного законодавства України, в обумовлений Договором строк не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за Договором в сумі 249 374,64 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Зокрема, частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт прострочення відповідачем виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього відсотків за користування товарним кредитом, 3% річних, індексу інфляційних втрат та штрафу 20 % від суми заборгованості, заявлені позивачем обґрунтовано.

Судом перевірено правильність нарахування відсотків за користування товарним кредитом, індексу інфляційних втрат, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено, що розрахунок здійснено позивачем вірно, відсотки за користування товарним кредитом підлягають задоволенню в сумі 158 458,77 грн., індекс інфляції в розмірі 7167,95 грн.

Згідно з розрахунком позивача відповідачу нараховане 3% річних від прострочення суми боргу в розмірі 3574,85 грн. Судом здійснено власний перерахунок 3% річних за допомогою компютерної програми Законодавство, згідно якого сума 3% річних становить 3569,78 грн. Враховуючи викладене, розмір 3% річних, що підлягають стягненню з відповідача становить 3569,78 грн.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму 158 458,77 грн. відсотків за користування кредитом, 80 173,07 грн. штрафу 20% від суми заборгованості, 3569,78 грн. 3% річних та 7167,95 грн. індексу інфляції.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку позивачем доведено, а відповідачем не спростовано правомірність та обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 158458,77 грн. відсотків за користування кредитом, 80 173,07 грн. штрафу 20% від суми заборгованості, 3569,78 грн. 3% річних та 7167,95 грн. індексу інфляції.

На підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

Вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Дослідне господарство Широке Донецької державної сільськогосподарської станції національної академії аграрних наук України (72250, Запорізька область, Веселівський район, с. Широке, вул. Центральна, 1, ідентифікаційний номер 00853317), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТП Діком-Агро (70600, Запорізька область, м. Пологи, вул. Карла Маркса, 291, ідентифікаційний номер 37778117) 158 458,77 грн. (сто пятдесят вісім тисяч чотириста пятдесят вісім гривень 77 копійок) відсотків за користування кредитом, 80 173,07 грн. (вісімдесят тисяч сто сімдесят три гривні 07 копійок) штрафу 20% від суми заборгованості, 3569,78 грн. (три тисячі пятсот шістдесят девять гривень 78 копійок) 3% річних, 7167,95 грн. (сім тисяч сто шістдесят сім гривень 95 копійок) індексу інфляції та 3740,54 грн. (три тисячі сімсот сорок гривень 54 копійки) витрат зі сплати судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.03.2018.

Суддя І. С. Горохов