ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2018 р. Справа № 10/96

м.Львів

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2, ОСОБА_3

секретар судового засідання Петрик К.О.

за участі представника ОСОБА_4 УПФУ ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року (суддя Ремецькі О.Ф.) у справі №10/96 про банкрутство ОСОБА_6 підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2"

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 28 вересня 2010 року порушив провадження у справі № 10/96 про банкрутство боржника комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2" за заявою кредитора ОСОБА_7 Пенсійного фонду України в м.Хуст та ОСОБА_4 районі Закарпатської області та ОСОБА_4 обєднаної державної податкової інспекції у Закарпатській області, якими обгрунтовано наявність безспірних вимог до боржника в розмірі 371 070,89 грн.

31 травня 2011 року Господарський суд Закарпатської області затвердив мирову угоду, укладену між комітетом кредиторів та боржником ОСОБА_6 підприємством „Житловоексплуатаційна контора №2 згідно з рішенням комітету кредиторів, оформленого протоколом №3 від 16.05.11 року. Провадження у справі припинив; припинив повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_8; припинив дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

21 липня 2017 року ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області подало суду заяву про розірвання мирової угоди та набуття статусу кредитора за правонаступництвом управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та ОСОБА_4 районі Закарпатської області, у якій зазначає, що згідно графіку мирової угоди, сплату конкурсної заборгованості в сумі 208060,96 грн розстрочено за період з 01.05.2013 до 01.03.2015, а сплату поточної заборгованості в сумі 22839,64 грн розстрочено за період з 01.03.2017 до 01.09.2017. Відтак, згідно умов мирової угоди строк для погашення боргу ОСОБА_6 підприємством "Житлово-експлуатаційна контора №2" в сумі 142737,77 грн (станом на 01.06.2017 з урахуванням частково проведених розрахунків) перед кредитором закінчився 01.09.2017.

За умовами мирової угоди боржник (КП "Житлово-експлуатаційна контора №2") зобов'язався погасити зобов'язання перед управлінням Пенсійного фонду на умовах відстрочення на 23 місяці та розстрочення на 22 місяці з моменту набрання законної сили ухвали Господарського суду Закарпатської області про затвердження умов мирової угоди. Однак, КП "Житлово-експлуатаційна контора №2" належним чином не виконало зобов'язання щодо перерахування на рахунок управлінням Пенсійного фонду України відповідних коштів у відповідності до умов Мирової угоди. На думку управлінням Пенсійного фонду України, управління отримало право вимагати від боржника сплати непогашеної суми заборгованості.

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 10 жовтня 2017 року у справі №10/96 замінив кредитора у справі № 10/96 управління Пенсійного фонду України в м. Хуст та ОСОБА_4 районі Закарпатської області його правонаступником - ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області та відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, м. Хуст про розірвання мирової угоди затвердженої ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 31.05.2011 у справі № 10/96.

При постановленні ухвали суд керувався положеннями ст. 202, 509, 514, 525, 526, 530 ЦК України, ст. 193 ГК України, ст. ст. 4, 5, ст. 39 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (в редакції Закону від 30.06.99), п. 8.1 укладеної Мирової угоди та викладеними обставинами у заяві ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про розірвання мирової угоди, де мова йде про невиконання боржником умов Мирової угоди тільки щодо одного кредитора - ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року у справі №10/96 в частині відмови у задоволенні заяви про розірвання мирової угоди. Вважає, що оскаржувану ухвалу винесено із порушенням матеріального та процесуального права. Не погоджується із позицією суду першої інстанції щодо застосування вимог п. 8.1 Мирової угоди, оскільки суд не звернув увагу на заяву повідомлення іншого кредитора ОСОБА_4 обєднаної Державної податкової інспекції про розмір непогашеної суми 64290,00 грн згідно мирової угоди. Також, суд не зробив розрахунок непогашених сум згідно мирової угоди, а натомість відмовив у розірванні мирової угоди. За підрахунками апелянта, станом на 01.06.2017 загальна сума непогашених боржником вимог двох кредиторів (ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України і ОСОБА_4 обєднаної Державної податкової інспекції) становить 207027,77 грн.

Зазначає, що ОСОБА_4 обєднана державна податкова інспекція у Закарпатській області у судовому засіданні підтвердила наявність заборгованості боржника у сумі 64290,00 грн основного платежу по податку на додану вартість станом на 14.09.17 року. ОСОБА_4 ОДПІ прийняла рішення про розстрочення (відстрочення) заборгованості боржника за окремими видами податків і зборів. Однак, клопотання про розірвання мирової угоди ОСОБА_4 ОДПІ до Господарського суду Закарпатської області не подавала.

У судовому засіданні представник ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі з викладених у ній підстав.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув справу №10/96 про банкрутство ОСОБА_6 підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2", заслухав пояснення представника ОСОБА_4 ОДПІ та вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року у справі №10/96 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

З 15 грудня 2017 року діє Господарський процесуальний кодекс України в новій редакції, викладеній згідно із Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів (далі - Закон №2147-VІІІ). Відповідно до вимог пункту 9 частини першої розділу XI ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ якого справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з статтею 269 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до вимог частини першої статті 271 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року набув чинності Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у новій редакції Закону України від 22 грудня 2011 року № 4212-УІ з наступними змінами і доповненнями.

У силу п.1-1 Перехідних та прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011 р. № 4212-VI, чинній з 19 січня 2013 року, та з урахуванням дати порушення провадження у справі №10/96 про банкрутство комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2" (28 вересня 2010 року) застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній до 19 січня 2013 року.

За приписами частин 5, 6 статті 39 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за заявою будь-кого із конкурсних кредиторів мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі: невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менш як третини вимог кредиторів. Розірвання мирової угоди господарським судом щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів. У разі невиконання мирової угоди кредитори можуть пред'явити свої вимоги до боржника в обсязі, передбаченому цією мировою угодою.

Відповідно до матеріалів справи №10/96 Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 31 травня 2011 року затвердив мирову угоду, укладену комітетом кредиторів з боржником ОСОБА_6 підприємством „Житловоексплуатаційна контора №2 згідно з рішенням комітету кредиторів, оформленого протоколом №3 від 16 травня 2011 року; припинив провадження у справі і припинив повноваження розпорядника майна боржника - арбітражного керуючого ОСОБА_8; припинив дію мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Мирова угода, укладена комітетом кредиторів ОСОБА_6 підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2" в особі голови комітету кредиторів ОСОБА_9 - представника управління Пенсійного фонду України в місті Хуст та ОСОБА_4 районі Закарпатської області з боржником - ОСОБА_6 підприємством "Житлово-експлуатаційна контора №2" в особі начальника ОСОБА_10

За умовами мирової угоди станом на 16 травня 2011 року загальна сума заборгованості боржника перед конкурсними кредиторами, вимоги яких визнані судом, у тому числі й заборгованість із заробітної плати, становила 609784,08 грн. Боржник, серед іншого, зобов'язався сплатити кредиторові ОСОБА_4 обєднаному ОСОБА_7 Пенсійного фонду України конкурсну заборгованість у сумі 208 060,96 грн. на умовах відстрочення на 23 місяці та розстрочення на 22 місяці з моменту набрання законної сили ухвали Господарського суду Закарпатської області про затвердження умов мирової угоди. Сплата боржником ОСОБА_4 обєднаному управлінню Пенсійного фонду України конкурсної заборгованості в сумі 208060,96 грн розстрочено з 01.05.2013 до 01.03.2015, поточної заборгованості в сумі 22839,64 грн - з 01.03.2017 до 01.09.2017.

Згідно з п. 8.1. мирова угода може бути розірвана за рішенням господарського суду у разі невиконання боржником умов мирової угоди щодо не менше як третини вимог кредиторів.

ОСОБА_4 обєднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області заявило про розірвання мирової угоди з тих підстав, що згідно умов мирової угоди строк для погашення боргу ОСОБА_6 підприємством "Житлово-експлуатаційна контора №2" закінчився 01.09.2017. Станом на цю дату заборгованість боржника перед ОСОБА_4 обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Закарпатської області становить 142737,77 грн і ця сума є значно меншою третини вимог кредиторів ОСОБА_6 підприємства "Житлово-експлуатаційна контора №2". ОСОБА_4 обєднана Державна податкова інспекція повідомила суд про заборговану за мировою угодою суму 64290,00 грн, проте не зверталась до суду про розірвання мирової угоди. Тому визначені частинами 5 і 6 статті 39 закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" підстави для розірвання мирової угоди відсутні.

Львівський апеляційний господарський суд вважає, що Господарський суд Закарпатської області ухвалив оскаржене судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, законні підстави для скасування ухвали Господарського суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року у справі №10/96 відсутні.

Відповідно до вимог статті 275 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VІІІ суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог частини 3 статті 8 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 10 жовтня 2017 року у справі №10/96 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_4 обєднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 20 лютого 2018 року.

Головуючий суддя В.М. Гриців

суддя Г.Т. Кордюк

суддя І.Б. Малех