ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"21" лютого 2018 р. Справа № 5004/1887/11

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., при секретарі судового засідання Хвищук Н.В.

за участю представників:

заявника (боржника) ОСОБА_1, ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

ДВС ОСОБА_4

розглянувши заяву приватного акціонерного товариства «Волиньтурист»

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

у справі №5004/1887/11

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Вояві

до відповідача: Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму і екскурсіях Волиньтурист

про стягнення 5948391грн.

встановив: 13.02.2018р. від ПрАТ "Волиньтурист" на адресу суду надійшла заява (вх.№01-71/8/18) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в якій заявник просить визнати ухвалу господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 такою, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування даної заяви боржник зазначає, що реальне примусове виконання за ухвалою господарського суду від 25.02.2013р. про укладення мирової угоди не здійснюється у звязку з відсутністю у стягувача - ТОВ Вояві наміру повторно предявити виконавчий документ до виконання. Вважає, що існують обставини для визнання зобов'язань за ухвалою суду від 25.02.2013р. по справі № 5004/1887/11 припиненими.

20.02.2018р. на адресу суду надійшли пояснення стягувача, в яких він зазначає, що на даний час між ПрАТ «Волиньтурист», як боржником, та ТОВ «Вояві», як стягувачем, було досягнуто домовленостей щодо добровільного виконання ПрАТ «Волиньтурист» ухвали від 25.02.2013р. господарського суду Волинської області у справі №5004/1887/11. Повідомляє, що на підтвердження вказаних домовленостей та втрату інтересу до примусового виконання рішення суду, сторони підписали договір від 16.02.2018р. Вважає, що відсутні підстави для примусового виконання ухвали від 25.02.2013р., просить суд задоволити заяву ПрАТ «Волиньтурист» та визнати ухвалу господарського суду Волинської області у справі №5004/1887/11 від 25.02.2013р. такою, що не підлягає виконанню.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав заяву боржника про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в звязку з відмовою стягувача від примусового стягнення з боржника заборгованості згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. та укладенням між сторонами договору від 16.02.2018р. Надав суду копію договору від 16.02.2018р.

В додаткових поясненнях від 21.02.2018р. заявник (боржник) також зазначає, що 16.02.2018р. між ПрАТ «Волиньтурист» та ТОВ «Вояві» було укладено договір новації, згідно з умовами якого сторони домовилися про виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. у справі №5004/1887/11 в добровільному порядку; ТОВ «Вояві» після виконання ПрАТ «Волиньтурист» пункту 1 даного договору не матиме жодних майнових претензій до боржника з приводу стягнення боргу за проведені поліпшення нерухомого майна пансіонату «Шацькі озера» - філії ПрАТ «Волиньтурист». Вважає, що зобовязання боржника перед стягувачем згідно виконавчого документу ухвали господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 про затвердження мирової угоди, слід вважати припиненими, а виконавчий документ, відповідно до положень ч.2 ст. 328 ГПК України, таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні та у поясненні від 21.02.2018р. (вх.01-55/1916/18) старший державний виконавець ДВС ОСОБА_4 повідомив суд про хід виконавчого провадження по виконанню постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. та ухвали господарського суду від 25.02.2013р. про затвердження мирової угоди у справі №5004/1887/11. Зазначив, що 06.03.2014р. ним було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню ухвали господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 про стягнення з боржника на користь стягувача 6 002 357грн. та накладено арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення 6 002 357грн. 13.03.2014р. державним виконавцем направлено запити до організацій, що здійснюють реєстрацію рухомого та нерухомого майна. Згідно відповідей від організацій у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними. В користь стягувача частково стягнута заборгованість з розрахункових рахунків в розмірі 77143,81грн. та стягнуто 8571,53грн. виконавчого збору. В звязку з цим, державним виконавцем 23.09.2016р. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В подальшому ухвала господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 на виконання до відділу не предявлялася та на виконанні не перебуває.

В судовому засіданні 21.02.2018р. представники заявника (боржника) та стягувача підтримали заявлені вимоги та просили суд задоволити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Дослідивши долучені до заяви докази, заслухавши пояснення стягувача, боржника та державного виконавця, господарський суд дійшов висновку, що заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню слід задоволити частково, з огляду на наступне.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2012р., позов товариства з обмеженою відповідальністю "Вояві" задоволено та стягнуто з Волинського обласного закритого акціонерного товариства по туризму та екскурсіях "Волиньтурист" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Вояві" - 5948391,00грн. вартості проведеного капітального ремонту, 25500грн. витрат по сплаті державного мита, 236грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 28230грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду видано наказ №5004/1887/11-1 від 18.06.2012 року.

На підставі даного наказу суду Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області відкрито виконавче провадження, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.01.2013р.

Ухвалою господарського суду від 25.02.2013 р. у процесі виконання рішення по справі № 5004/1887/11 затверджено мирову угоду від 05.02.2013 року, укладену між ТОВ Вояві та Волинським обласним ЗАТ по туризму та екскурсіях Волиньтурист (ПрАТ Волиньтурист).

У звязку із невиконанням боржником затвердженої мирової угоди, за заявою ТОВ Вояві Відділом примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Волинській області 06.03.2014р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42327327 про стягнення із Волинського обласного ЗАТ по туризму та екскурсіях Волиньтурист на користь ТОВ Вояві 5948391грн. вартості проведеного капітального ремонту, 25500грн. витрат по сплаті державного мита, 236грн. витрат на ІТЗ судового процесу, 28230грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги, а всього 6002357 грн. та накладено арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення 6 002 357грн.

13.03.2014р. державним виконавцем Новосадом О.Ю. було направлено запити до організацій, що здійснюють реєстрацію рухомого та нерухомого майна. Згідно відповідей на запити від організацій, що здійснюють реєстрацію рухомого та нерухомого майна у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Під час примусового виконання рішення суду в користь стягувача було частково стягнуто заборгованість з розрахункових рахунків боржника в розмірі 77143,81грн. та стягнуто 8571,53грн. виконавчого збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчих дій) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В звязку з цим, 23.09.2016р. державним виконавцем ДВС винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу.

Судом встановлено, що в подальшому ухвала господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 на виконання до відділу примусового виконання рішень ДВС Головного управління юстиції у Волинській області не предявлялася та на даний час на виконанні в органах ДВС не перебуває.

Крім того, 16.02.2018р. між ПрАТ «Волиньтурист» (сторона 1) та ТОВ «Вояві» (сторона 2) було укладено договір, згідно якого сторони домовилися про виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. у справі №5004/1887/11 в добровільному порядку; Сторона 2 після виконання Стороною 1 пункту 1 даного договору не матиме жодних майнових претензій до Сторони 1 з приводу стягнення боргу за проведені поліпшення нерухомого майна пансіонату «Шацькі озера» - філії ПрАТ «Волиньтурист»; Сторона 2 зобовязується не вчиняти будь-яких інших процесуальних дій щодо виконання постанови від 30.01.2012р. в т.ч. і в органах виконавчої служби.

В судовому засіданні та в своїх поясненнях представники заявника (боржника) та стягувача повідомили суд про втрату інтересу до примусового виконання рішення суду та про те, що сторонами було досягнуто домовленостей щодо добровільного виконання ПрАТ «Волиньтурист» ухвали від 25.02.2013р. на підтвердження чого 16.02.2018р. було підписано договір новації зобовязань між ПрАТ «Волиньтурист» та ТОВ «Вояві».

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін; зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Відповідно до п.2 ст.328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Згідно п.3 ст. 328 ГПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що стягувач відмовився від стягнення з боржника заборгованості в примусовому порядку згідно постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. та ухвали господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 про затвердження мирової угоди, уклавши з боржником договір від 16.02.2018р. про виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. в добровільному порядку, а також те, що під час примусового виконання в органах ДВС постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. виконана частково в сумі 77143,81грн., суд дійшов висновку, що заяву ПрАТ «Волиньтурист» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню необхідно задоволити частково, а саме в частині нестягнутої заборгованості в розмірі 5 925 213,19грн. (6 002 357 - 77143,81= 5925213,19грн.).

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив :

1. Заяву приватного акціонерного товариства «Волиньтурист» про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню задоволити частково.

2. Визнати частково такою, що не підлягає виконанню ухвалу господарського суду Волинської області від 25.02.2013р. у справі №5004/1887/11 про затвердження мирової угоди у процесі виконання судового рішення постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 30.01.2012р. у справі №5004/1887/11, в частині стягнення заборгованості в розмірі 5 925 213грн. 19 коп.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення відповідно до ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255 ГПК України в строк та в порядку, встановленому ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 26.02.2018р.

Суддя О. Г. Слободян