РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2018Справа № 910/21539/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 20 814, 31 грн.

за участю представників:

від позивача: Біла А.П. - представник за довіреністю № 1189 від 29.12.2017 р.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (далі - ПрАТ "СК "Уніка", позивач) з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (далі - ТДВ "СТ "Домінанта", відповідач) про стягнення 20 814, 31 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв'язку з відшкодуваннням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 18.05.2017 р. у місті Ірпінь, Київської області. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений та позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на загальну суму 20 814, 31 грн.

У позові ПрАТ "СК "Уніка" просить стягнути з відповідача, який є страхувальником відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, суму страхового відшкодування в розмірі 20 814, 31 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 04.12.2017 р.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 15.01.2018 р. розгляд справи в суді здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін у зв'язку із набранням 15.12.2017 р. чинності новою редакцією Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про розгляд справи, через канцелярію суду подав відзив на позов та заперечення до відповіді на відзив, у яких проти позову заперечив, зазначив, що задоволенню підлягає сума страхового відшкодування з урахуванням коефіціенту зносу пошкодженого автомобіля, а також умов договору страхування КАСКО, чого позивачем дотримано не було. Просив відмовити у задоволенні позову. Також подав клопотання, у якому просив розгляд справи здійснювати без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до договору добровільного страхування № 370017/4640/0000073 від 25.04.2017 р., укладеного між ПрАТ "СК "Уніка" та ОСОБА_2, були застраховані майнові інтереси останньої (страхувальника), пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, а саме - автомобілем марки "Сітроєн", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2017 р. у місті Ірпінь, Київської області трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля марки "Сітроєн", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Івеко", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого був пошкоджений застрахований транспортний засіб марки "Сітроєн".

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 18.05.2017 р. водій ОСОБА_3 є винною особою у скоєнні ДТП.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 02-12/06 від 12.06.2017 р., наявного в матеріалах справи, загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Сітроєн", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, становить 23 416,53 грн.

У подальшому, платіжним дорученням № 024988 від 16.06.2017 р. згідно зі страховим актом № 00225158 від 14.06.2017 р. позивач відшкодував страхувальнику матеріальний збиток у сумі 20 487,63 грн., що був заподіяний страхувальником ТДВ "СТ "Домінанта".

За таких обставин позивач вважає, що до нього перейшло право вимоги до відповідача на суму страхового відшкодування.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Івеко", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ТДВ "СТ "Домінанта" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1641587.

Отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду, та згідно з положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" він відповідає за вимогами позивача (ПрАТ "СК "Уніка") як страховика, що виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів потерпілій особі в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності.

Щодо питання про розмір відшкодування позивачу сплаченої ним суми, суд виходить з наступного.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до положень статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття встановлює, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

У той же час, виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, з положень статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, розраховуються у порядку, встановленому законодавством, з урахуванням зносу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 22.03.2017 р. по справі № 910/3650/16, яка є обов'язковою для судів.

Згідно зі звітом експертного дослідження № 02-12/06 від 12.06.2017 р. про оцінку матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Сітроєн", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, проведеного на замовлення позивача, коефіціент фізичного зносу (Ез) пошкодженого транспортного засобу склав 0,42.

Враховуючи вказаний коефіціент фізичного зносу, на підставі звіту експерта, ПрАТ "СК "Уніка" сплатило страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 20 487,63 грн., сума якого була визначена страховиком з урахуванням умов договору КАСКО № 370017/4640/0000073 від 25.04.2017 р., що вбачається зі страхового акту № 00225158 від 14.06.2017 р.

У той же час, наданий відповідачем розрахунок суми страхового відшкодування суд вважає необгрунтованим, оскільки спростовується встановленими вище обставинами та наявними у матеріалах справи доказами.

Також статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що полісом № АК/1641587 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено ліміт відповідальності страховика - 50 000,00 грн., а франшиза - 0,00 грн., відтак, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем з вирахуванням суми франшизи, становить 20 487,63 грн.

Крім суми страхового відшкодування, ППрАТ "СК "Уніка" заявило вимогу про стягнення з відповідача інфляційної складової боргу у сумі 245,85 грн. та 3 % річних у сумі 80,83 грн.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 01.06.2016 р. у справі № 910/22034/15, грошове зобов'язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема із факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу у сумі 245,85 грн. та 3 % річних у сумі 80,83 грн., тобто у заявлених позивачем сумах.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 20 814, 31 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ідентифікаційний код 35265086) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування у сумі 20 487 (двадцять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 63 коп., інфляційні втрати у сумі 245 (двісті сорок п'ять) грн. 85 коп., 3 % річних у сумі 80 (вісімдесят) грн. 83 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 лютого 2018 року.

Повний текст рішення складений 19 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.