УХВАЛА

місто Київ

13.02.2018Справа № 17/32

За заявою Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ

Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 21.09.2009

у справі № 17/32

За позовом Закритого акціонерного товариства «Укренергозбут»

до Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії

«Нафтогаз України»

про визнання права власності на природний газ та зобов'язання поставити газ,

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: Сінгур В.В. за довіреністю від 08.12.2017;

Лабунська М.П. за довіреністю від 31.01.2017;

від боржника: Василенко А.О. за довіреністю № 6-52 від 10.01.2017;

від ВДВС: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

24.11.2017 року від Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - ВДВС) через відділ діловодства суду надійшла заява про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 21.09.2009 у справі № 17/32.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.11.2017 розгляд вищевказаної заяви було призначено на 12.12.2017 року.

12.12.2017 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представниками стягувача та боржника подано заяву про витребування додаткових доказів в порядку статті 38 ГПК України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2017 в порядку статті 38 ГПК України витребувані додаткові докази у справі, відповідно до статті 77 ГПК України розгляд заяви відкладено на 24.01.2018 року.

Представник ВДВС в судове засідання 24.01.2018 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних документів не надав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.01.2018 розгляд заяви було відкладено на 13.02.2018 року.

12.02.2018 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником стягувача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

В судовому засіданні 13.02.2018 року представники стягувача та боржника заперечили проти задоволення заяви державного виконавця про видачу дублікату наказу.

Розглянувши в судовому засіданні 13.02.2018 року заяву Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 21.09.2009 у справі № 17/32, суд вирішив задовольнити її, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 116 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення державного виконавця до суду з даною заявою), виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення державного виконавця до суду з даною заявою) передбачено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ.

15.12.2017 року набула чинності нова редакція Господарського процесуального кодексу України, у відповідності до пункту 9 частини 1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 19.4 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за приписами вищевказаних норм, державний виконавець має право звернутися до господарського суду із заявою про видачу дублікату наказу.

Відповідно до частин 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент звернення державного виконавця до суду з даною заявою) про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця, приватного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

Отже, підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу, а відсутність таких документів є підставою для відмови у видачі дублікату наказу.

При цьому, суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України ані в попередній, ані в чинній редакції не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов'язує заявника наводити причини втрати наказу.

У поданій заяві державний виконавець вказує на те, що при перевірці матеріалів виконавчого провадження № 17800349 було виявлено факт втрати оригіналу наказу господарського суду міста Києва у справі № 17/32 при пересилці.

Крім того, державним виконавцем було надано довідку від 22.11.2017 про те, що наказ було втрачено працівниками відділу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під час складання вищезазначених заяви та довідки державним виконавцем було допущено описку у даті видачі наказу, оскільки з матеріалів справи вбачається що наказ було видано 21.03.2007 року а не 21.03.2009 року.

Відсутність наказу у державного виконавця унеможливило виконання рішення суду.

Задовольняючи заяву державного виконавця про видачу дублікату наказу, суд виходить з того, що державним виконавцем означену заяву подано з дотриманням встановлених Господарським процесуальним кодексом України вимог, а також того, що в добровільному порядку рішення господарського суду у даній справі боржником не виконано.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Водночас, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Також, суд звертає увагу на те, що видача дублікату наказу жодним чином не порушує права боржника та не покладає на нього якихось додаткових зобов'язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає заяву про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва у справі № 17/32 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Викладені стягувачем у поясненнях від 12.02.2018 обставини судом до уваги не приймаються, оскільки в силу положень чинного процесуального законодавства не є підставами для відмови у видачі державному виконавцю дублікату виконавчого документа.

Керуючись ст. 234, п. п.19.4 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва у справі № 17/32 задовольнити.

2. Видати Печерському районному відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва від 21.03.2007 у справі № 17/32.

3. Ухвала набирає законної сили 13.02.2018 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.02.2018 року.

Суддя М.Є. Літвінова