КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2018 р. Справа№ 910/21520/17

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017

у справі № 910/21520/17 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ»

до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА»

про стягнення 144 344,00 грн

за участю представників учасників справи:

від позивача: представник Хлабистін Д.М. (довіреність № 1779 від 26.10.2017);

від відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» (надалі - ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «АМІК УКРАЇНА» (надалі - ПІІ «АМІК УКРАЇНА») про стягнення 144 344,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/21520/17 ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» повернуто позовну заяву із доданими до неї документами без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991.

Повертаючи позовну заяву, місцевий господарський суд виходив з того, що у наданому позивачем описі вкладення у цінний лист відсутнє зазначення номеру поштового відправлення, а також вказано позовну заяву без номеру та дати, тоді як подана до суду позовна заява має вих. № НЮС-1/542 та дату 27.11.2017, у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем не подано до суду належних доказів надсилання її копії відповідачеві.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою, ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до Господарського суду міста Києва.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що при зверненні з позовом до суду позивачем було надано належні докази відправлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками, оскільки чинне законодавство не містить приписів, які б зобов'язували позивача зазначати в описі вкладення у цінний лист повне найменування усіх предметів, а обов'язок зазначити в описі номер поштового відправлення покладений на працівника поштового відділення, відтак, на думку скаржника, суд дійшов помилкового висновку про необхідність повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.01.2018 поновлено ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено ПІІ «АМІК УКРАЇНА» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2018 розгляд апеляційної скарги призначено на 19.02.2018, встановлено ПІІ «АМІК УКРАЇНА» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення ухвали про призначення справи до розгляду.

У судове засідання 19.02.2018 відповідач явку свого уповноваженого представника не забезпечив, про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач не повідомив суд про поважність причин нез'явлення до суду апеляційної інстанції, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу на розгляд до місцевого господарського суду.

19.02.2018 у судовому засіданні колегією суддів апеляційного господарського суду було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що є у справі, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України в редакції Закону України №1798-ХІІ від 06.11.1991, яка була чинна станом на час звернення позивача з позовом до суду першої інстанції та прийняття оскаржуваної ухвали (надалі - ГПК України в редакції Закону №1798-ХІІ), до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Статтею 56 ГПК України в редакції Закону №1798-ХІІ встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК України в редакції Закону №1798-ХІІ передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

На підтвердження факту надсилання відповідачеві копії позовної заяви вих. № НЮС-1/542 та дату 27.11.2017 і доданих до неї документів позивачем було надано суду фіскальний чек від 28.11.2017 та опис вкладення у цінний лист форми № 107, який містить відбиток поштового штемпеля з датою відправлення та підпис працівника поштового зв'язку, який перевірив відповідність вкладення тим документам, які надсилались відповідачеві (а.с. 32-33).

Зі змісту вказаного опису вбачається, що на адресу ПІІ «АМІК УКРАЇНА» (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 68) була направлена позовна заява з документами на 14 аркушах, що відповідає найменуванню документів, доданих до позовної заяви та кількості аркушів позовних матеріалів.

При цьому, як правильно зауважує апелянт, останнім було вказано коротке найменування усіх вкладених документів, у тому числі і позовної заяви, а саме, як «Позовна заява», та не зазначено, що вказана позовна заява не містить номеру та дати.

Згідно з п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, документом, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Відповідно до пунктів 59, 61 вказаних Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Так, з вказаних Правил вбачається, що останні покладають обов'язок зазначити у описі вкладення у цінний лист номер поштового відправлення саме на працівника поштового відділення, а не на відправника.

При цьому, відправник не може нести відповідальність за дії працівника поштового відділення, яким проявлено неуважність та не зазначено в описі вкладення номеру поштового відправлення.

Будь-яких інших вимог до змісту опису вкладення, зокрема, щодо зазначення в останньому повного найменування усіх предметів вкладення, вищезазначені Правила не містять.

Згідно з п. 2 вказаних Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належними доказами відправлення відповідачеві копії позовної заяви з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт з підписом працівника поштового зв'язку та відбитком календарного штемпеля, а також документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Як вбачається з наданих позивачем оригіналів фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист, їх форма і зміст повністю відповідають формі і змісту фіскальних чеків та описів вкладення, встановлених законом, що, на переконання колегії суддів, підтверджує факт надання позивачем поштовому відділенню для пересилання на адресу ПІІ «АМІК УКРАЇНА» цінного листа, в який вкладені копії позовної заяви та доданих до неї документів, які подавались до суду першої інстанції.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу, що якщо у господарського суду з тих чи інших причин виникнуть сумніви у достовірності доказів відправлення копії позовної заяви з додатками іншій стороні у справі, чи дійшовши висновку про недостатність таких доказів, суд не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи або у процесі її розгляду витребувати у позивача оригінали поданих документів або додаткові докази (касовий чек, розрахункову квитанцію, оригінал реєстру поштових відправлень з відбитком поштового штемпеля, за необхідності - відповідну довідку підприємства зв'язку тощо), але не має підстав для повернення позовної заяви.

Водночас, суд не позбавлений можливості відстежити поштове відправлення за його номером, вказаним у фіскальному чеку, через офіційний сайт ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, обов'язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України помилковими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/21520/17 прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви без розгляду, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, у зв'язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» в особі Регіональної філії «ПРИДНІПРОВСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/21520/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 04.12.2017 у справі № 910/21520/17 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/21520/17 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 21.02.2018.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук