ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018р. Справа № 914/2720/17

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Салон Тис", м. Львів

про стягнення заборгованості

Суддя Манюк П.Т.

За участю секретаря Чорної І.Б.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник;

від відповідача: не зявився.

Розглядається справа за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Салон Тис" про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 27.12.2017 було відкрито провадження у справі № 914/2720/17 за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 22.01.2018.

Представник позивача в судове засідання 22.01.2018 зявився, позовні вимоги підтримав, через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів. Представник відповідача в судове засідання 22.01.2018 не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи судом за адресою вказаною у позовній заяві, відзиву чи доказів погашення заборгованості до суду не представив. З метою повного та всестороннього зясування обставин справи та для надання можливості відповідачу подати всі докази, якими він обгрунтовує свою правову позицію, суд постановив відкласти розгляд справи на 19.02.2018.

Представник позивача в судове засідання 19.02.2018 з'явився, позовні вимоги підтримав. Відповідач явки свого представника в засідання суду не забезпечив, відзиву чи доказів погашення заборгованості до суду не подав. Ухвали про відкриття провадження у справі та про відкладення розгляду справи скеровувалися відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві: 79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 59А. Поштовий конверт з ухвалою про порушення провадження, який направлявся відповідачу за вказаною адресою повернувся до суду з відміткою відділення зв'язку "За закінченням терміну зберігання".

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для зясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 19.02.2018 проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення у справі.

Позиція позивача

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Львівській області (надалі позивач, орендодавець) звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Салон Тис" (надалі відповідач, орендар) про стягнення 190, 48 грн заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 10.03.2015 між сторонами у справі було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 40 (надалі - договір). Відповідно до умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне майно - частину нежитлового приміщення, загальною площею 4,0 кв.м., розміщене на першому поверсі триповерхового адміністративного корпусу за адресою: 79000, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11та перебуває на балансі управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі - балансоутримувач). Договір укладено на 2 роки 11 місяців (по 09.02.2018).

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним у наступному співвідношенні: 50% до державного бюджету; 50% на рахунок балансоутримувача.

Згідно з п. 3.7.договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і сплачується до державного бюджету та балансоутримувачу, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п.3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обовязку сплатити заборгованість за орендною платою якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповідач в порушення умов п. 5.3 договору, зобов'язань щодо сплати орендної плати в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 190, 48грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву, письмових обґрунтованих пояснень та доказів погашення заборгованості до суду не представив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи із таких мотивів.

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як встановлено судом, 10.03.2015 між сторонами у справі було укладено договір оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 40, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування державне майно - частину нежитлового приміщення, загальною площею 4,0 кв.м., розміщене на першому поверсі триповерхового адміністративного корпусу за адресою: 79000, м. Львів, вул. Данила Апостола, 11 що перебуває на балансі управління Державної автомобільної інспекції Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (надалі - балансоутримувач). Договір укладено на 2 роки 11 місяців (по 09.02.2018).

Актом приймання-передачі від 27.01.2017 орендарем повернено орендоване майно балансоутримувачу, відповідно термін дії договору закінчився 27.01.2017.

Частинами 1 та 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Пунктами 3.1., 3.3. договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використанні плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - грудень 2014 року 472, 31 грн.

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна плата перераховується щомісяця не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним у наступному співвідношенні: 50% до державного бюджету; 50% на рахунок балансоутримувача.

Відповідно до п. 5.3. договору, орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

В порушення зазначеного пункту договору, відповідач зобов'язань щодо сплати орендної плати в повному обсязі не здійснив, внаслідок чого у нього за період січня 2017 року виникла заборгованість в розмірі 190, 48 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Згідно з ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, позовні вимоги не заперечив, доказів погашення заборгованості не представив.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач без належних на те правових підстав своєчасно та в повному обсязі не сплатив орендну плату, в результаті чого у нього виникла заборгованість, тому за таких обставин, позовна вимога про стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 190, 48 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Салон Тис» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 59А, ) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, ; одержувач коштів: Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ одержувача: 38008294, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Львівській області (МФО 825014) рахунок № 2002, код рахунку 22080300) 190, 48 грн заборгованості.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Салон Тис» (79053, м. Львів, вул. Володимира Великого, 59А, ) на користь регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській області (79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 3, , р/р 0840, Державна казначейська служба України, МФО 825014) 1 600, 00 грн судового збору.

4. Накази видати в порядку визначеному нормами ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 21.02.2018.

Суддя Манюк П.Т.