Суд
УХВАЛА

26 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 905/1961/16

Суддя Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду Краснов Є.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" на постанову Донецького апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: Татенко В.М., Радіонова О.О., Стойка О.В. від 04.10.2017 та рішення Господарського суду Донецької області у складі колегії суддів: Шилової О.М., Ніколаєвої Л.В., Сажневої М.В. від 13.12.2016 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Донецькобленерго" до Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" про стягнення 211 689,32 грн,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2017 Державний вищий навчальний заклад "Донецький національний технічний університет" звернувся із касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 04.10.2017 та рішення Господарського суду Донецької області від 13.12.2016.

03.01.2018 на підставі пункту 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) та за розпорядженням керівника апарату Вищого господарського суду України № 38-р від 15.12.2017, касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" у справі № 905/1961/16 була передана Вищим господарським судом України до Касаційного господарського суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2018 справа передана на розгляд складу колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є.В. - головуючий, Мачульський Г.М., Кушнір І.В.

За приписами підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Касаційна скарга не відповідає вимогам статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017).

Частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017) встановлено, що до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі. До касаційної скарги не додано доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції до 15.12.2017 ) ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову є вимога майнового характеру, а саме, стягнення коштів у розмірі 211 689,32 грн.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня установлено мінімальний розмір заробітної плати у розмірі 1 378, 00 грн.

За подання позовної заяви у справі позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 175, 34 грн.

Таким чином, при зверненні з касаційною скаргою скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 3 175,34 грн * 120% = 3 810, 41 грн. та надати суду оригінал документу про сплату судового збору у вказаному розмірі.

Крім того, Верховний Суд, звертає увагу на те, що Листом Державної казначейської служби України №16-08/1082-20145 від 01.12.2017 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним судом:

- Рахунок отримувача: 0007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні,

- Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 820019;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 .

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Скаржником до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

З урахуванням зазначеного, скаржнику потрібно надати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду належні докази сплати судового збору у розмірі 3 810, 41 грн, на відповідні реквізити рахунку Верховного Суду для зарахування до державного бюджету судового збору з підтвердженням такого зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та надсилання копії скарги стороні у справі.

Виходячи з положень частин 2, 5 статті 292 та статті 174 Господарського процесуального кодексу України (у редакції чинній з 15.12.2017) у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, така скарга залишається без руху, про що суддею-доповідачем постановляється відповідна ухвала із зазначенням строку на усунення скаржником недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Усунувши недоліки, заявнику касаційної скарги необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для визначення судом чи було дотримано заявником встановлений у частині 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України строк на усунення заявником недоліків касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 174 та частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Враховуючи викладене та приписи підпункту 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, які діяли до набрання чинності цієї редакцією Кодексу, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) .

Керуючись статтею 111 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній до 15.12.2017), статтями 174, 234, 292 та підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ), Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет" залишити без руху до 26.03.2018.

2. У разі усунення недоліків документи направити на адресу Касаційного господарського суду: 01016, м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику після 26.03.2018.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. Краснов