Суд
УХВАЛА

27 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 908/284/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульського Г.М. - головуючого, Кушніра І.В., Краснова Є.В.

розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20 вересня 2017 року (судова колегія у складі: Нєсвєтова Н.М. - головуючий, Вовк І.В., Ковтонюк Л.В.), постанови Донецького апеляційного господарського суду від 8 серпня 2017 року (судова колегія у складі: Попков Д.О. - головуючий, Зубченко І.В., Радіонова О.О.) та ухвали Господарського суду Запорізької області від 14 липня 2017 року (суддя Проскуряков К.В.)

за заявою Приватного акціонерного товариства "АПК - Інвест"

про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню

у справі за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "АПК - Інвест"

до Приватного підприємства "Дефенс"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 1 103 570,60 грн.

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Дефенс"

до Приватного акціонерного товариства "АПК - Інвест"

про стягнення 551 785,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "АПК - Інвест" подало заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 20.09.2017, постанови Донецького апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та ухвали Господарського суду Запорізької області від 14.07.2017, в якій заявник просить: вказані судові акти скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги приватного акціонерного товариства "АПК - Інвест" та визнати наказ Господарського суду Запорізької області від 04.07.2017 у даній справі про стягнення з приватного акціонерного товариства "АПК - Інвест" заборгованості у розмірі 551 785,30 грн. та 8 276, 77 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у справі №37/322-09, Верховного Суду України від 09.12.2008, 24.06.2015 у справі №914/2492/14, від 25.01.2017 у справі №910/28919/15, постанову Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у справі №37/322-09 мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення, які регулюють правовідносини щодо зміни способу та порядку виконання рішення суду шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Верховного Суду від 01.02.2018 вказану заяву, як таку, що не відповідає положенням пункту 3 частини 2 статті 11119 Господарського процесуального кодексу України, залишено без руху та надано Приватному акціонерному товариству "АПК - Інвест" строк для усунення недоліків до 02.03.2018 року.

Приватне акціонерне товариство "АПК - Інвест" 09.02.2018, тобто в межах строку, визначеного ухвалою Верховного Суду від 01.02.2018, подало заяву, якою усунуто вказані в ухвалі суду недоліки.

За приписами частини 3 статті 11120 Господарського процесуального кодексу України у редакції до 15.12.2017 якщо заявник усунув недоліки заяви в установлений строк, вона вважається поданою в день її первинного подання до Верховного Суду України.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 Господарського процесуального кодексу України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав для подання заяви про перегляд судових рішень є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Поряд з цим, ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 вказаної вище статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Перевіривши заяву про перегляд судових рішень господарських судів та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає необхідним відмовити у допуску справи до провадження Верховного Суду, оскільки із наведених доводів та доданих для порівняння судових рішень не вбачаються ознаки неоднакового застосування Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права у подібних відносинах, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення.

Так з постанови суду касаційної інстанції, яку просить переглянути заявник, вбачається, що суд підтримав висновки попередніх інстанцій про те, що в частині зарахування зустрічних вимог про стягнення за рішенням Господарського суду Запорізької області від 16.06.2017 у справі №908/284/16 з ПП "Дефенс" неустойки в розмірі 1 103 570,60 грн. за прострочення поставки товару та про стягнення з ПАТ "АПК-Інвест" боргу в сумі 551 785,30 грн. за поставлений товар, неможливо здійснити такий залік між сторонами через неоднорідність вказаних вимог за своєю правовою природою. Суди визнали, що вимоги про стягнення основного боргу за договором поставки №606 КЗ від 05.03.2015 (вимоги за зустрічним позовом) та про стягнення неустойки за порушення строків поставки за цим договором (вимоги за первісним позовом) не є однорідними, оскільки правова природа їх виникнення є різною, позаяк неустойка (штраф, пеня) є засобом забезпечення виконання зобов'язання та заходом відповідальності (правовим наслідком порушення зобов'язання), а тому її (неустойку) не слід ототожнювати з боргом за поставлений товар.

При цьому суди визнали, що між сторонами відбувся залік зустрічних однорідних вимог в частині стягнення суми судового збору в сумі 8 276,77 грн. за наказом від 04.07.2017, оскільки однорідність цих вимог випливає із їх юридичної природи і матеріального змісту, а відтак визнали наказ Господарського суду Запорізької області від 04.07.2017 у справі №908/284/16 про стягнення з ПАТ "АПК-Інвест" на користь ПП "Дефенс" судового збору в сумі 8 276,77 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Поряд з цим, у постанові Вищого господарського суду України від 02.03.2016 у справі №37/322-09 касаційний суд визнав, що положення Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не містять обмежень та прямих заборон як щодо можливості погашення вимог кредиторів шляхом проведення зарахування зустрічних вимог, так і на стадії виконання судового рішення. Тобто суд констатував, що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", передбачено мораторій на зупинення будь-яких заходів, спрямованих на забезпечення примусового виконання вимог кредиторів, яким не є припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

У постанові від 09.12.2008 у справі №37/638 Верховний Суд України вказав, що однорідність вимог виплаває з їх юридичної природи і матеріального змісту та не залежить від підстав виникнення зобов'язань, чим відхилив висновок Вищого господарського суду України про те, що оскільки заборгованість позивача за договором постачання природного газу визнана та стягнута за рішенням суду, то право на отримання цієї заборгованості позивач має реалізовувати в межах тієї процедури, яка встановлена законодавством про виконавче провадження, тому ця заборгованість не може вважатись юридично однорідною з заборгованістю відповідача за договором про надання послуг з транспортування природного газу.

У справі №910/28919/15 Верховний Суд України у постанові від 25.01.2017 виходив із того, що факт подібності правовідносин не підтвердився.

У постанові від 24.06.2015 у справі №914/2492/14 Верховний Суд України визнав правомірним зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов'язаннями контрагентів за договором оренди газопроводу та за договором на постачання природного газу, оскільки такі вимоги є взаємозустрічними однорідними вимогами боржника до кредитора за основною заборгованістю за вказаними вище договорами.

У даній справі, про перегляд якої заявлено Приватним акціонерним товариством "АПК-Інвест" мова йде про взаємозарахування основного боргу за договором поставки та неустойки за порушення строків поставки за цим же договором, які не є однорідними за їх юридичною природою і матеріальним змістом.

З огляду на викладене колегія суддів Верховного Суду визнає, що у допуску справи № 908/284/16 до провадження Касаційного господарського суду за даною заявою Приватного акціонерного товариства "АПК-Інвест" слід відмовити.

Керуючись підпунктом 1 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року №2147-VIII), статтями 11116, 11121 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017), Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у допуску справи № 908/284/16 до провадження Касаційного господарського суду.

2. Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді І.В. Кушнір

Є.В. Краснов