Суд
УХВАЛА

19 лютого 2018 року

м. Київ

справа № 909/1014/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Управління соціального захисту населення Калуської міської ради

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 (у складі колегії суддів: Дубник О.П. (головуючий), Зварич О.В., Матущак О.І.)

та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.01.2017 (суддя Грица Ю.І.)

у справі № 909/1014/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Івано-Франківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Управління соціального захисту населення Калуської міської ради

про стягнення суми боргу з компенсації видатків на відшкодування витрат, пов'язаних із наданням пільг на телекомунікаційні послуги,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2017 Управління соціального захисту населення Калуської міської ради (далі - Управління) звернулося до Вищого господарського суду України через Львівський апеляційний господарський суд із касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2017 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 31.01.2017 у справі №909/1014/16.

На підставі частини 5 статті 31, підпункту 6 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, який набрав чинності 15.12.2017, та на підставі розпорядження керівника апарату Вищого господарського суду України від 15.12.2017 № 38-р зазначену касаційну скаргу разом зі справою передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (супровідний лист від 04.01.2018 № 08.03-07/2088).

Підпунктом 11 пункту 1 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017, передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

До касаційної скарги Управління додає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги із посиланням на повторне звернення до Вищого господарського суду України після усунення обставин, зазначених в ухвалі суду від 15.09.2017 про повернення касаційної скарги без розгляду на підставі пункту 3 частини 1 статті 1113 ГПК.

Згідно з частиною 3 статті 1113 ГПК у редакції, чинній до 15.12.2017, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини 1 цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно.

За змістом частини 3 статті 288 ГПК у редакції, чинній з 15.12.2017, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Як убачається із матеріалів справи, копію ухвали Вищого господарського суду України від 15.09.2017 скаржникові надіслано у день її постановлення (а.с. 134).

Клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги скаржник датує 09.10.2017, касаційну скаргу - 10.10.2017, однак фактично документи надіслано до суду 12.10.2017 (відтиск штемпеля поштового відділення).

Звертаючись до суду майже через місяць з моменту постановлення ухвали від 15.09.2017, скаржник не обґрунтовує, чим саме спричинено зволікання із повторним зверненням до суду, не зазначає, коли отримав копію відповідної ухвали, як і не надає доказів такого отримання (додатки, вказані у клопотанні Управління, відсутні).

Натомість зміст клопотання про поновлення процесуального строку зводиться до викладення обставин подання первісно поданої касаційної скарги.

Ураховуючи викладене, клопотання Управління не може вважатися таким, що містить поважні підстави для поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги.

Згідно з частиною 3 статті 292 ГПК у редакції, чинній після 15.12.2017, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, Управлінню слід надати суду обґрунтоване клопотання про поновлення процесуального строку та докази, що засвідчують поважність причин зволікання із повторним зверненням до суду.

Керуючись підпунктом 11 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення", статтями 174, 234, 292 ГПК у редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ, чинній з 15.12.2017,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Управлінню соціального захисту населення Калуської міської ради у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на подання касаційної скарги з наведених у ньому підстав.

2. Надати Управлінню соціального захисту населення Калуської міської ради строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків до 12.03.2018.

3. Роз'яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини 1 статті 293 ГПК.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий