РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2018Справа № 910/22119/17

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Лук'янчук Д.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Комунального підприємство "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да"

про стягнення 425 330,56 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (далі - КП "Київський метрополітен", позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" (далі - ТОВ "Да", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 425 330,56 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач порушив умови договору оренди № 14-Упр (Ор)-10 від 20.10.2010 р. в частині сплати орендних платежів за користування частиною вестибюлю (переходом) на станції метро "Нивки", внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

У позові Комунальне підприємство "Київський метрополітен" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" заборгованість з орендної плати в сумі 403 741,57 грн., пеню у сумі 18 633,46 грн. та 3 % річних у сумі 2 955,53 грн., що разом складає - 425 330,56 грн.

Провадження у справі за вказаним позовом було порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 11.12.2017 р.

Згідно з ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2018 р. розгляд справи в суді здійснювався у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у строк, визначений судом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.04.2010 р. між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДА" (орендар) був укладений договір оренди № 14-Упр (Ор)-10 (далі - договір), відповідно до якого орендодавець на підставі рішення Київради № 860/860 від 18.12.2008 р. передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря за адресою: станція метро "Нивки" (східний вестибюль) для торгівлі непродовольчими товарами (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна площа об'єкта оренди, згідно з викопіюванням зі схеми тимчасового розташування МАФ, складає 42,0 кв.м.

Відповідно до п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради № 860/860 від 18.12.2008 р. та Методики розрахунку орендної плати, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 р. № 34/91 та на дату підписання цього договору становить 167,63 грн. за 1 кв. м орендованої площі, що в цілому за квітень 2010 р. складає 7 040,63 грн. без ПДВ.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2 договору).

Пунктом 3.5 договору передбачено, що сума за договором з урахуванням ПДВ з розрахунку за квітень 2010 р. складає 8 448,75 грн. Оплата по договору проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа наступного місяця. Орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі (п. 4.2 договору).

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами - з 20.04.2010 р. і діє до 18.04.2013 р. Після закінчення строку дії цього договору, його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради (п.п. 9.1, 9.3 договору).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором № 14-Упр (Ор)-10 від 20.10.2010 р., надав відповідачу частину переходу, загальною площею 42,0 кв.м., розташованого за адресою: станція метро "Нивки" (вестибюль № 1), про що свідчить акт приймання-передачі майна в оренду від 20.10.2010 р.

Однак, відповідач порушив свої зобов'язання за договором в частині оплати оренди комунального майна, тому позивач звернувся з даним позовом до ТОВ "ДА" про стягнення заборгованості.

Під час вирішення спору по суті судом було встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 05.07.2017 р., прийнятого у іншій справі - № 910/32807/15 за позовом КП "Київський метрополітен", яке набрало законної сили, позовні вимоги орендодавця були задоволені частково:

- виселено ТОВ "ДА" з нерухомого майна (частини переходу), що знаходиться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль), загальною площею 42,0 кв. м.;

- зобов'язано ТОВ "ДА" демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції (кіоски), що знаходяться за адресою: м. Київ, станція метро "Нивки" (східний вестибюль), загальною площею 42,0 кв. м.

У іншій частині позовних вимог - відмовлено. Цим же рішенням провадження у справі щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди № 14-Упр(Ор)-10 від 20.04.2010р. - припинено у зв'язку з частковою відмовою позивача від позову.

Також у справі № 910/32807/15 судом був досліджений факт звернення КП "Київський метрополітен" до ТОВ "ДА" з повідомленням про закінчення терміну дії договору оренди № 14-Упр(Ор) від 20.04.2010 р. (лист № 11-03/333 від 26.04.2013 р.) та відмову у продовженні цього договору. Цим же листом КП "Київський метрополітен" вимагав звільнити об'єкт оренди та передати його по акту прийому-передачі. За результатами розгляду справи № 910/32807/15 судом був встановлений факт того, що у квіті 2013 року договір оренди припинився.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, господарський суд під час розгляду даної справи приймає до уваги вже встановлений факт того, що строк дії договору оренди № 14-Упр(Ор)-10 від 20.04.2010р. припинився у квітні 2013р., а нове рішення Київради щодо його продовження на новий строк прийняте не було.

Водночас, у матеріалах даної справи докази повернення орендарем - ТОВ "ДА" об'єкту оренди позивачу відсутні, на підставі чого суд вважає, що відповідач продовжив користуватись об'єктом оренди без оформлення договірних відносин, а значить у нього виник обов'язок сплатити орендодавцю орендну плату за фактичне користування об'єктом у заявлений позивачем період - з листопада 2015 р. по жовтень 2017 р.

Зазначені вище фактичні обставини відповідач під час розгляду даної справи не заперечив, наявність грошового зобов'язання за договором оренди не спростував, як цього вимагають приписи ст. 74 ГПК України, тому доводи позивача суд вважає правомірними та обґрунтованими.

Так, згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна регулюються спеціальним законом - Законом України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон).

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 2 ст. 26 та п.1 ст. 27 Закону договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Також у пункті 4.14 договору сторони погодили, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. При цьому слід звернути увагу на те, що оплата по договору за цим пунктом нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту приймання-передачі.

Таким чином, зважаючи на той факт, що ТОВ "Да" об'єкт оренди позивачу не повернуло, а користується комунальним майном фактично поза межами дії договору (з листопада 2015 р. по жовтень 2017 р.), суд вважає, що у відповідача виник обов'язок по сплаті орендних платежів у сумі 403 741,57 грн. за фактичне користування об'єктом (частиною нерухомого майна) на підставі положень пункту 4.14 договору оренди.

Відповідач вказаного не спростував та протилежного не довів, отже, позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім вказаної суми заборгованості, позивач просив стягнути з відповідача пеню в сумі 18 633,46 грн., нараховану за період з 11.12.2016 р. по 15.11.2017 р. на підставі п. 6.2 договору оренди, відповідно до якого у разі несвоєчасного внесення плати за договором орендар сплачує пеню у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Як вже було встановлено судом, договір № 14-Упр (Ор)-10 від 20.10.2010 р., в якому містилась домовленість сторін щодо нарахування штрафних санкцій, припинився в квітні 2013 р., з огляду на це згода сторін щодо нарахування неустойки - відсутня, відтак - вимоги позивача про стягнення пені в сумі 18 633,46 грн. за вказаний період задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 2 955,53 грн. суд вважає, що в цій частині позовні вимоги є обґрунтованими. Так, відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 % річних у сумі 2 955,53 грн., тобто у сумі, якій просить позивач.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 202, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Київський метрополітен" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" про стягнення 425 330,56 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Да" (04209, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 26, кв. 53, ідентифікаційний код 24595438) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913) заборгованість з орендної плати у сумі 403 741 (чотириста три тисячі сімсот сорок одна) грн. 57 коп., 3 % річних у сумі 2 955 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 53 коп., судовий збір у сумі 6 100 (шість тисяч сто) грн. 46 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Повне судове рішення складено 19 лютого 2018 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Головіна К.І.