ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.02.2018

Справа № 910/770/18

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий суддя Привалов А.І.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/770/18

за позовом державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль";

до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Бус-Маркет"

про стягнення 29790,45 грн.

Без виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Бус-Маркет" про стягнення 29790,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору про закупівлю № 37-14.1/3.3.-22 від 23.06.2016р. належним чином не виконав взяті на себе зобов’язання щодо поставки товару у встановлений договором строк, у зв’язку з чим позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді пені в сумі 1923,94 грн. за період з 30.01.2017р. по 25.04.2017р. та штрафу в розмірі 7% від ціни договору, що становить 27 866,51 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2018р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. При цьому, суд запропонував відповідачу подати відзив на позовну заяву з доданням доказів, що підтверджують викладені в ньому обставини в строк до 23.02.2018р.

Відповідач ухвалу суду від 26.01.2018р. про відкриття провадження у справі та призначення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін отримав 01.02.2018р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, залученого до матеріалів справи.

Станом на 28.02.2018р. від позивача не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також не отримано відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.06.2016р. між державним підприємством «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (за договором – замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Авто-Бус-Маркет" (за договором – постачальник) було укладено Договір про закупівлю № 37-14.1/3.3-22, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов’язується поставити замовникові товар, найменування якого зазначено в пункті 1.2 договору (частини та приладдя до моторних транспортних засобів, н.в.і.у.) (Запасні частини до вантажних транспортних засобів, фургонів та легкових автомобілів) Запасні частини до автомобілів та автобусів) (надалі - товар), а замовник здійснити приймання товару та оплатити такий товар відповідно до Специфікації та технічних характеристик, що наведено в Додатку № 1 до Договору (надалі - Специфікація Договору). Кількість та ціну товару визначено в Специфікації Договору.

Згідно з пунктом 3.1 договору, сума, визначена у договорі (ціна договору), складається з сумарної ціни одиниць товару, які будуть поставлені протягом строку дії договору і становить 398 093,05 грн. 52 коп., включаючи ПДВ – 66 348,84 грн. Ціна за одиницю товару зазначена в специфікації до договору.

Відповідно до пункту 4.2 договору, розрахунки проводяться шляхом: 4.2.1. замовник протягом 60 (шістдесяти) календарних днів після фактичної поставки товару та підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар перераховує на поточний рахунок постачальника 100% ціни фактично поставленого товару.

Розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України - гривні, в безготівковій формі (п. 4.1 Договору).

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товару становить 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що товар поставляється поетапно, окремими партіями, згідно з письмовими заявками Замовника.

Письмова заявка направляється замовником на електронну адресу постачальника з подальшим направленням цінним листом з описом та повідомленням на поштову адресу постачальника: 03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 50 (п. 5.3.2. договору).

Зокрема, в пункті 5.3.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов’язаний підтвердити отримання заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки Постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника.

Відповідно до пункту 7.3.1 договору, постачальник зобов’язаний забезпечити поставку товару у строки та на умовах, що передбачені договором.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 Договору, перші 14-ть календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50 % облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

У разі порушення строку поставки товару, зазначеного в пункті 5.1 договору, понад 14-ть календарних днів, починаючи з 15-го календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов’язань за договором, включаючи день виконання такого зобов’язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни Договору.

Крім того, пунктом 8.9 договору передбачено, що у разі застосування пені та/або штрафу, Сторона, що порушила виконання зобов’язань, зобов’язана сплатити суму пені та/або штрафу на підставі окремо виставленого, у кожному випадку, рахунку стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов’язань за договором. Рахунок на оплату пені та/або штрафу направляється факсимільним зв’язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомленням) на адресу, що вказана в договорі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання умов договору, позивачем надано письмову заявку щодо поставки товару від 22.09.2016р. за № 01-22-3432. Зазначену письмову заявку на поставку товару, відповідач отримав від позивача 31.12.2016р., що підтверджується підписом директора відповідача, зробленим на копії вказаної заявки.

Таким чином, з урахуванням моменту отримання письмової заявки, останнім днем поставки товару по заявці від 22.09.2016р. за № 01-22-3432 є 29.01.2017р. включно.

Разом з тим, фактичний строк поставки товару відбувся 25.04.2017р., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000258 від 25.04.2017р., тобто з порушенням строку, визначеного в пункті 5.1.

16.10.2017р. позивач надіслав відповідачу рахунок-фактуру № 12/35 від 01.08.2017р. для оплати штрафних санкцій у розмірі 29790,45 грн.

Оскільки відповідач вимоги позивача щодо сплати штрафних санкцій не задовольнив, останній звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1923,94 грн. за прострочення поставки продукції згідно заявки від 22.09.2016р. за № 01-22-3432, а також 27866,51 грн. штрафу, у зв’язку з простроченням поставки товару понад 30 днів.

Дослідивши додані до справи докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов’язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що строк поставки товару становить 30 (тридцять) календарних днів з дати отримання письмової заявки постачальником від замовника. Датою поставки товару за договором вважається дата підписання сторонами видаткової накладної на фактично поставлений товар.

Пунктом 5.3.1 договору передбачено, що товар поставляється поетапно, окремими партіями, згідно з письмовими заявками Замовника.

Зокрема, в пункті 5.3.3 договору сторони погодили, що постачальник зобов’язаний підтвердити отримання заявки від замовника. Підтвердженням отримання письмової заявки постачальника на заявці, обмін листами між сторонами договору, поштове повідомлення з підписом уповноваженої особи постачальника.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що на виконання умов договору, позивачем надано письмову заявку щодо поставки товару, зокрема, від 22.09.2016р. за № 01-22-3432. Відповідну письмову заявку від 22.09.2016р. за № 01-22-3432 на поставку товару, відповідач отримав від позивача 30.12.2016р., що підтверджується зазначенням, зробленим представником відповідача на копії вказаної заявки.

Таким чином, з урахуванням вимог вищезазначеного пункту договору щодо здійснення поставки в тридцятиденний термін, згідно розрахунку суду, поставка продукції по зазначеній заявці мала відбутися не пізніше 29.01.2017р., у зв’язку з чим прострочення виконання зобов’язань розпочинається з 30.01.2017р.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що поставка продукції згідно заявки від 22.09.2016р. за № 01-22-3432 здійснено з простроченням строків поставки, а саме: 25.04.2017р. згідно видаткової накладної № РН-0000258.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов’язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов’язань.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного або неналежно виконаного зобов’язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Пунктом 8.3 договору встановлено, що у разі порушення строку поставки товару, зазначеного в п.5.1 Договору, перші 14-ть календарних днів постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 50 % облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

У разі порушення строку поставки товару, зазначеного в пункті 5.1 договору понад 14-ть календарних днів, починаючи з 15-го календарного дня, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни Товару, строк поставки якого порушено, за кожний день прострочення.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов’язань за договором, включаючи день виконання такого зобов’язання. За порушення строку поставки товару понад 30-ть календарних днів, додатково стягується штраф у розмірі 7% від ціни Договору.

Право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов’язань визначено частиною другою статті 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Отже, суб’єкти господарських відносин при укладанні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов’язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності – договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов’язань (зазначена правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2010 р. № 14/80-09-2056).

Крім того, відповідно до частини 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства та умов договору позивач правомірно звернувся до суду щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, у зв’язку з порушенням строків поставки товару за договором.

Зобов'язання згідно ст. 599 ЦК України, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, судом встановлено, що позивачем безпідставно включено до розрахунку пені 25.04.2017р. – день фактичного виконання зобов’язань відповідачем щодо поставки товару.

З огляду на те, що позивачем невірно було визначено кінцеву дату прострочення виконання зобов’язань, судом було здійснено власний розрахунок пені, у відповідності до якого з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню пеня у розмірі 1900,01 грн. В свою чергу, розмір штрафу є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню у розмірі 27866,51 грн.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Бус-Маркет" (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 50; ) на користь державного підприємства “Міжнародний аеропорт “Бориспіль” (08300, Київська обл., Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7; ) 1900 грн. 01 коп. пені, 27 866 грн. 51 коп. штрафу та 1760 грн. 58 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині вимог в позові відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 28.02.2018р.

Суддя                     А.І. Привалов